ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7377/20 Справа № 214/2759/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Малаховська І. Б. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді: Бондар Я.М.,
суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,
секретар судового засідання - Кислиця І.В.
сторони справи:
скаржник - Акціонерне товариство «Укрпошта», в особі Дніпропетровської дирекції АТ «Укрпошта»,
суб`єкт оскарження – державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ) Чорний Володимир Вікторович,
розглянувши у відкритому судовому засіданні,відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Чорного Володимира Вікторовичана ухвалу Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 травня 2020 року, постановлену суддею Малаховською І.Б., у м.Кривому Розі, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),-
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2020 року представник скаржника АТ «Укрпошта», в особі Дніпропетровської дирекції АТ «Укрпошта» звернувся до суду зі скаргою на неправомірні дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ) Чорного Володимира Вікторовича.
Просив суд визнати неправомірними дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Чорного Володимира Вікторовича, зобов`язати останнього повернути на рахунок АТ «Укрпошта» грошові кошти у розмірі 7 055,72 грн. та зобов`язати закрити виконавче провадження відповідно до ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».
В обґрунтування заявлених вимог, представник скаржника зазначає, що 08 квітня 2020 року з розрахункового рахунку Акціонерного товариства «Укрпошта» в примусовому порядку відповідно до платіжного доручення №543791901 U було списано 7 250,75 грн.: отримувач - Шевченківський РВ ДВС у м.Києві Центр. МУ МЮ, код отримувача 34967593, призначення платежу: п/о ПВ №54379190/1 /UAH/8 від 24.03.20 зг в/п №214/9090/15-ц від 17.07.17 Саксаганським р/с м.Кривого Рогу.
Дії посадової особи Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) державного виконавця Чорного В.В. - є неправомірними та підлягають усуненню з наступних підстав.
06.02.2017 року Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області винесено рішення по цивільній справі №214/9090/15-ц за позовом ОСОБА_1 до УДППЗ «Укрпошта», про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання наказів Поштамту-ЦПЗ №2 Дніпропетровської дирекції УДППЗ «Укрпошта» №486 від 29.09.2015 року та 2065-к від 30.09.2015 року незаконними; поновлення ОСОБА_1 на посаді оператора поштового зв`язку 1 класу Головної каси Поштамту-ЦПЗ №2 Дніпропетровської дирекції УДППЗ «Укрпошта»; стягнення на користь ОСОБА_1 з УДППЗ «Укрпошта» середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі: 45714 гривень 76 копійок; стягнення на користь ОСОБА_1 з УДППЗ «Укрпошта» моральної шкоди у сумі: 7 500 гривень; стягнення на користь держави з УДППЗ «Укрпошта» судового збору у сумі 4 480 гривень та відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні вимоги про зобов`язання УДППЗ «Укрпошта» повернути йому трудову книжку - оформлену належним чином.
04.07.2017 року рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області апеляційну скаргу ПАТ «Укрпошта» задоволено частково. Рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 06.02.2017 р. змінено в частині розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнуто з УДППЗ «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 36183 гривні 14 копійок, замість 45714 гривень 76 коп. середнього заробітку за час вимушено прогулу; 1989 гривень 61 коп., замість 2776 гривень 20 коп., середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць; 1000 гривень замість 7500 гривень моральної шкоди. В іншій частині рішення залишилося без змін.
26.07.2017 року в період касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанції державним виконавцем Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м.Київ ГТУ юстиції у м.Києві Белінською І.В. відкрито виконавче провадження №54379190.
24.07.2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у касаційній справі №6-17158 ск 17 виконання рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області та Рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу зупинене до закінчення касаційного - провадження у справі.
31.07.2019 року Верховним Судом винесено Постанову у справі №214/9090/15-ц (провадження 61- 18338св 18) за позовом ОСОБА_1 до УДППЗ «Укрпошта» про залишення касаційної скарги ПАТ «Укрпошта» без задоволення, рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.02.2017 р., у частині не скасованій апеляційним судом, та Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.07.2017 р. залишено без змін. 
На виконання рішення суду та за заявою Стягувача АТ «Укрпошта» в особі Дніпропетровської дирекції у добровільному порядку до поновлення виконавчого провадження здійснило перерахування грошових коштів на рахунок Стягувача за вказаними ним реквізитами , середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 29 127,42 грн., платіжне доручення №8748 від 25.09.2019 року; суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 805,00 грн., платіжне доручення №8877 від 26.09.2019 р.
Враховуючи те, що АТ «Укрпошта» є податковим агентом щодо податку на доходи фізичних осіб і військового збору та несе відповідальність за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету зазначеного податку і збору.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу що здійснює його збір та ведення обліку визначні Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464 -VI (далі - Закон № 2464).
Боржник враховуючи позицію Верховного суду, керуючись ст.168 Податкового Кодексу України, Боржник, як податковий агент, поняття, якого визначено пп.14.1.180 п.14.1 ст. 14 ПКУ, що нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену ст.167 Кодексу, військовий збір (об`єктом оподаткування є доходи, визначені ст.163 Кодексу (пп.1.2 п.161 підрозділу 10 розділу XX Кодексу), Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 05.02.95 р. №100 одночасно з перерахуванням середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відрахував та перерахував податок на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а також військовий збір, що підтверджується наступними платіжними дорученнями: утримання ЕСВ 22% (середня з/пл) у розмірі 7960,29 грн. - платіжне доручення від 25.09.2019 №8747; утримання ПДФО 18% (середня з/пл) у розмірі 6512,97 грн. - платіжне доручення від 25.09.2019 №8745; утримання військового збору 1,5% (середня з/пл) у розмірі 542,75 грн. - платіжне доручення від №8746; утримання ПДФО 18% (моральна шкода) у розмірі 180,00 грн. - платіжне доручення від 26.09.2019 №8877; утримання військового збору 1,5% (моральна шкода) у розмірі 15,00 грн. - платіжне доручення від № 8875.
Таким чином, АТ «Укрпошта 26.09.2019 року виконала рішення суду до поновлення виконавчого провадження у повному обсязі та у добровільному порядку та 29.10.2019 (вих №02-1-256) направили до Шевченківського РВ ДВС заяву про закінчення провадження №54379190. 
Також, АТ «Укрпошта» зверталася до РВ ДВС з аналогічними заявами 03.12.2019 (вих.02-1-284), (вих №02-1-07). 
У зв`язку з тим, що усі заяви Боржника залишилися без уваги, 18.02.2020 року Боржником самостійно сплачено виконавчий збір у розмір 3718,31 грн. та витрати виконавчого провадження у розмірі 457,92 грн. (платіжне доручення №1743) і знову 24.02.2020 (вих. № 02-1-54), 18.03.2020 (вих. № 02-1-66) направлено заяву про закінчення провадження №54379190 та вказанням поважної причини неявки до державного виконавця 16.03.2020 року.
Однак, усупереч вимогам п.9 ч.1, ч.2 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» до теперішнього часу не закінчене, більш того, 03.03.2020 року державний виконавець Чорний В.В. направляє АТ «Укрпошта» виклик та постанову про поновлення вчинення виконавчих дій (отриманий 16.03.2020 року вх.№1 8-921), а 08 квітня 2020 року примусово стягує з Боржника 7250,75 грн.
У телефонній розмові з метою вияснення підстав для такого стягнення, державний виконавець повідомив, що це стягнення податків та зборів, та порадив у разі незгоди з його діями звернутися до суду.
Вищезазначені обставини стали підставою звернення АТ «Укрпошта» до суду з даною скаргою на неправомірні дії Шевченківського РВ ДВС в особі державного виконавця Чорного В.В щодо стягнення з Боржника (роботодавця) на користь стягувана - ОСОБА_1 (його працівника) сум нарахованих з додержанням вимог чинного податкового законодавства України та в подальшому утриманих податків і зборів з одержаних доходів ОСОБА_1 від Товариства за час вимушеного прогулу. Дані дії посадової особи порушують права та інтереси боржника у виконавчому провадженні.
Ухвалою Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 травня 2020 року скарга Акціонерного товариства «Укрпошта», в особі Дніпропетровської дирекції АТ «Укрпошта» на неправомірні дії державного виконавця у виконавчому провадженні №54379190 від 26.07.2017 року задоволена.
Визнано неправомірними дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонально управління Міністерства юстиції ( м.Київ) Чорного Володимира Вікторовича.
Зобов`язано державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Чорного Володимира Вікторовича повернути на рахунок АТ «Укрпошта» (код 21560045, рахунок № НОМЕР_1 , банк отримувач АТ «Державний ощадний банк України» МФО 300465 грошові кошти у розмірі 7055,72 грн.
Зобов`язано державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонально управління Міністерства юстиції (м.Київ) Чорного Володимира Вікторовича закрити провадження відповідно до ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» та надіслати відповідну постанову скаржнику. 
Будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням, державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонально управління Міністерства юстиції (м.Київ) Чорний В.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права, ставить питання про скасування ухвали Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 травня 2020 року в повному обсязі.
Скаржник зазначає, що на виконанні у Шевченківськомц районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонально управління Міністерства юстиції (м.Київ) (надалі –відділ) перебувало виконавче провадження №54379190 з примусового виконання виконавчого листа №214/9090/15-ц від 17.07.2017, виданого Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з АТ «УКРПОШТА» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу 36183,14 грн. та середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць 1989,61 грн., а також моральної шкоди в розмірі 1000 грн. На виконання рішення суду та за заявою Стягувача АТ «УКРПОШТА» в особі Дніпропетровської дирекції у добровільному порядку до поновлення виконавчого провадження здійснило перерахування грошових коштів на рахунок Стягувача за вказаними ним реквізитами середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 29127,42 грн., платіжне доручення №8748 від 25.09.2019 та суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 805,00 грн., платіжне доручення №8877 від 26.09.2019, крім того сплачено ЕСВ 22% у розмірі 7960,29 грн., ПДФО 18% у розмірі 542,75 грн. та 180 грн., військовий збір 1,5% у розмірі 542,75 грн. та 15,00 грн. 
Скаржник, посилаючись на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.07.2017 та Верховного Суду від 31.07.2019, вказує на, що примусовому стягненню з АТ «УКРПОШТА» на користь ОСОБА_1 , згідно виконавчого листа №214/9090/15-ц підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу 36183,14 грн. та середній заробіток за час вимушеного прогулу за один місяць 1989,61 грн., а також моральна шкода в розмірі 1000 грн., що загалом складає 39 172,75 грн. Вказує, що надані АТ «УКРПОШТА» на адресу відділу підтверджуючі документи про сплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 29 127,42 грн., платіжне доручення №8748 від 25.09.2019 та суму відшкодування моральної шкоди в розмірі 805,00 грн., платіжне доручення №8877 від 26.09.2019, сплачений податок на утримання ЕСВ 22% у розмірі 7960,29 грн., ПДФО 18% у розмірі 542,75 грн. та 180 грн., військовий збір 1,5% у розмірі 543,75 грн. та 15,00 грн. не надають правових підстав зробити висновок про фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, що найменше, виходячи з того, що АТ «УКРПОШТА» не виконано вимогу (не надано жодних підтверджуючих документів) виконання рішення суду апеляційної інстанції в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 1989,61 грн., також не виконано вимогу виконавчого документу в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди в повному обсязі.
Скаржник, посилаючись на ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» статті 19, 129-1 Конституції України, статтю 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», вказує на те, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.
У відзиві на апеляційну скаргу представника відділу Чорного В.В., АТ «УКРПОШТА», просить відмовити скаржнику в задоволенні його апеляційної скарги у повному обсязі, залишивши ухвалу суду першої інстанції без змін, оскільки ухвала винесена судом з додержанням норм матеріального і процесуального права, є такою, що відповідає завданням та основним засадам цивільного судочинства.
27 жовтня 2020 року на електронну адресу суду від відповідача АТ «Укрпошта» надійшло клопотання про відкладення апеляційного розгляду справи на іншу дату через звільнення юрисконсульта ОСОБА_2 та знаходженням начальника юридичного відділу ОСОБА_3 у черговій відпустці з 15.10.2020 по 30.10.2020.
Відповідно до Параграфу 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.
В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.
Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку представника відповідача в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах скарги, доводів апеляційної скарги, відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення.
 
Судом встановлено, що 26.07.2017 року постановою державного Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління у місті Києві Бєлінською І.В. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №214/9090/15-ц від 17.07.2017 року виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. ( а.с.4)
На виконання рішення суду та за заявою Стягувача АТ «Укрпошта» в особі Дніпропетровської дирекції у добровільному порядку до поновлення виконавчого провадження здійснило перерахування грошових коштів на рахунок Стягувача за вказаними ним реквізитами середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 29 127,42 грн., платіжне доручення №8748 від 25.09.2019 року та суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 805,00 грн., платіжне доручення №8877 від 26.09.2019 року (а.с.5;7). Крім того, сплачено утримання ЕСВ 22% у розмірі 7960,29 грн. ( а.с.6), ПДФО 18% у розмірі 542, 75 грн. та 180,00 грн. ( а.с.8), військовий збір 1,5 % у розмірі 542,75 грн. та 15,00 грн. ( а.с. 5), 
Директор філії Дніпропетровської дирекції АТ «Укрпошта» ОСОБА_4 29.10.2019 року та 03.12.2019 року звертався до начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва про закриття ВП №54379190 від 26.07.2017 року у зв`язку з виконанням боржником своїх зобов`язань на виконання рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.07.2017 року ( а.с.9;10) 
03.03.2020 року державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Чорним В.В. поновлено вчинення виконавчих дій по виконанню виконавчого листа № 214/9090/15-ц виданого 17.07.2017 року.
25.10.2017 року винесено постану про зупинення вчинення виконавчих дій. Перевіркою Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що 31.07.2019 року Верховним Судом винесено постанову по справі №214/9090/15-ц за змістом якої вбачається за необхідне поновлення виконавчого провадження ( а.с.19). 
Боржник, враховуючи позицію Верховного суду, керуючись ст.168 Податкового Кодексу України, як податковий агент, що нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену ст.167 Кодексу, військовий збір (об`єктом оподаткування є доходи, визначені ст.163 Кодексу (пп.1.2 п.161 підрозділу 10 розділу XX Кодексу), Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 05.02.95 р. №100 одночасно з перерахуванням середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, відрахував та перерахував податок на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а також військовий збір, що підтверджується наступними платіжними дорученнями: утримання ЕСВ 22% (середня з/пл) у розмірі 7960,29 грн. - платіжне доручення від 25.09.2019 № 8747; утримання ПДФО 18% (середня з/пл) у розмірі 6512,97 грн. - платіжне доручення від 25.09.2019 № 8745; утримання військового збору 1,5% (середня з/пл) у розмірі 542,75 грн. - платіжне доручення від №8746; утримання ПДФО 18% (моральна шкода) у розмірі 180,00 грн. - платіжне доручення від 26.09.2019 № 8877; утримання військового збору 1,5% (моральна шкода) у розмірі 15,00 грн. - платіжне доручення від № 8875.
Суд першої інстанції, задовольняючи вимоги скарги АТ «Укрпошта» на підставі досліджених доказів та наведених у рішенні норм матеріального права, виходив з того, що списання з р/р АТ «Укрпошта» в примусовому порядку грошових коштів у розмірі 7055,72 грн. є неправомірним, не відповідає вимогам Закону та не враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, які є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції і не може погодитись із доводами представника скаржника ОСОБА_5 , з огляду на таке.
За вимогами ст.ст.263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.
Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
При ухваленні рішення суд зобовязаний зясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обовязково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час судового розгляду справи у повній мірі встановив всі обставини, які мають значення для справи, та виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв`язку із чим рішення в даній справі є законним і обґрунтованим.
Відповідно до ч.3 ст.13 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів»  контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Частиною 5 статті 13 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів»   визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч.6 13 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» )
У постанові Верховного Суду від 18.07.2018 року у справі №359/10023/16-ц зазначено висновок, що виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів. Крім того, відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період, у разі перебування на посаді, працівник отримував би заробітну плату, із якої також відраховувались би податки і збори.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу що здійснює його збір та ведення обліку визначні Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464 -VI (далі - Закон № 2464).
Статтею 4 Закону № 2464 визначений перелік платників єдиного внеску, зокрема такими платниками є роботодавці. Базою нарахування єдиного внеску є, зокрема, сума нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону №108, та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами (п. 1 ч.1 ст.7 Закону № 2464). Обчислення єдиного внеску здійснюється роботодавцями на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок (п.2 ст.9 Закону № 2464). Тобто сума, призначена судом як виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зменшується на суму податків і зборів.
Незважаючи на те, що призначена судом сума зменшується на суму податкових відрахувань, цей факт в жодному разі не погіршує становище працівника. Адже якби працівник просто отримував зарплату, а вимушено був відсутній на роботі, то таку зарплату він отримував би також з урахуванням утримання обов`язкових податкових платежів.
Що стосується утримання податку із суми, нарахованої як компенсація моральної шкоди за вимушений прогул, ВС зазначив таке.
Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру й обсягу страждань, яких повинен був зазнати працівник у період вимушеного прогулу. Що стосується стягнення податків із суми відшкодування, то тут варто врахувати, що сума, призначена судом як компенсація моральної шкоди, включається до доходу працівника.
Зокрема, відповідно до статті 14 ПК дохід із джерелом походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України.
А згідно зі статтею 164 ПК до загального місячного або річного оподатковуваного доходу платника податку входить, зокрема, і дохід у вигляді відшкодування матеріальної або моральної шкоди, крім відшкодування збитків унаслідок заподіяння матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю.
Обов`язок із нарахування й утримання податку із суми такого доходу покладається на податкового агента, яким є особа, що відшкодовує моральну шкоду. У випадку з відшкодуванням моральної шкоди, заподіяної вимушеним прогулом, податковим агентом стає роботодавець.
Колегія суддів дослідивши наявні у матеріалах справи докази, надані скаржником на підтвердження неправомірних дій державного виконавця у виконавчому провадженні №54379190 від 26.07.2017 повністю погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення скарги АТ «Укрпошта», оскільки матеріалами справи повністю підтверджено добровільне виконання судового рішення до поновлення виконавчого провадження, тобто перерахування стягувачу ОСОБА_1 за вказаними ним реквізитами грошових коштів - середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 29 127,42 грн. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 805,00 грн., що підтверджено платіжними дорученнями №8748 від 25.09.2019 року та №8877 від 26.09.2019 року та відповідно відрахування, передбачених законодавством податків і зборів у розмірах, встановлених законом, що також підтверджено платіжними дорученнями (утримання ЕСВ 22% у розмірі 7960,29 грн. ( а.с.6), ПДФО 18% у розмірі 542, 75 грн. та 180,00 грн. ( а.с.8), військовий збір 1,5 % у розмірі 542,75 грн. та 15,00 грн. ( а.с. 5), а також сплата боржником виконавчого збору в розмірі 3718,31 грн. та витрат виконавчого провадження в розмірі 457,92 грн. 
Доводи скаржника про те, що рішення суду апеляційної інстанції від 04.07.2017 в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 1989,61 грн., боржником не виконано, оскільки не підтверджено доказами, що згідно виконавчого листа з АТ «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню -39172,75 грн., які складаються: середній заробіток за час вимушеного прогулу-36183,14 грн.; середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 1989,61 грн., моральної шкоди в сумі 1000 грн., колегія суддів вважає необґрунтованими, такими, що суперечать письмовим доказам.
Так, з наданої державним виконавцем до апеляційної скарги заяви стягувача ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження від 19.07.2017 року видно, що стягував, звернувшись до державної виконавчої служби, просив забезпечити виконання виконавчого листа Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 17.07.2017 щодо стягнення з боржника Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 36183,14 грн. та 1000 грн. моральної шкоди (а.с.94). При цьому в заяві про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 1989,61 грн. не зазначено.
Окрім того, з постанови державного виконавця Бєлінської І.В. про відкриття виконавчого провадження від 26.07.2017 року №54379190 вбачається, що до стягнення нараховано борг -37 183,14 грн., який складається, як зазначено у постанові: середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 36183,14 грн., середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 1989,61 грн., моральної шкоди -1000 грн., всього боргу до стягнення підраховано -37 183,14 грн., однак підрахувавши наведені суми грошового відшкодування (36183,14 грн.+1989,61 грн.+ 1000 грн.) отримуємо суму-39172,75 грн., як зазначає скаржник у скразі, при цьому підрахована сума 39172,75 грн. є меншою від нарахованого державним виконавцем Бєлінською І.В. розміру боргу-37 183,14, саме на 1989,61 грн., яка є середнім заробітком за час вимушеного прогулу за один місяць і про стягнення, якого у заяві про відкриття виконавчого провадження від 19.07.2017 року стягував ОСОБА_1 не просив.
Тобто, наданими боржником АТ «Укрпошта» доказами доведено добровільне виконання судового рішення в повному обсязі з урахуванням утриманих податків та зборів, а також сплата виконавчого збору та витрат виконавчого провадження в повному обсязі, як зазначено у постанові про відкриття виконавчого провадження. 
Таким чином, колегія суддів повністю згодна з висновками суду першої інстанції, що позиція державного виконавця, не відповідає чинному законодавству тому, що державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу у порядку, передбаченому законом і його, як окрему процесуальну особу не включено до переліку платників статті 4 Закону № 2464 та відповідно до пункту 18.1. статті 18 ПКУ податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків і податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов`язки, встановлені цим Кодексом для платників податків. У випадках примусового виконання рішень суду про стягнення заробітної плати на користь працівника за час вимушеного прогулу, державний виконавець здійснює необхідні заходи із своєчасного та повного виконання судового рішення у спосіб і порядку, що визначені виконавчим документом, зокрема і рішенням суду. При цьому утримання податків, зборів та інших платежів із сум стягнутої заробітної плати працівника Законом №606 не передбачено.
За змістом ст.452 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.
Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Згідно ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 серпня 2020 року було задоволено клопотання державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Чорного В.В. про відстрочення сплати судового збору в розмірі 2102 грн. за подачу апеляційної скарги на ухвалу Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 травня 2020 року до ухвалення судового рішення по справі (а.с.101-102).
Беручи до уваги, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала залишається без змін, відповідно з Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) підлягає стягненню відстрочений судовий збір за подачу апеляційної скарги на ухвалу Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 травня 2020 року в сумі 2102 грн.
На думку колегії суддів, доводи скаржника фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд , -
      
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Чорного Володимира Вікторовичазалишити без задоволення.
Ухвалу Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 травня 2020 року залишити без змін.
Стягнути з Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ),04032, м.Київ, вул.Саксаганського,110 на користь держави судовий збір в розмірі 2102 грн. (дві тисячі сто дві гривні) за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 27 жовтня 2020 року.

Головуючий
Судді: