Справа № 136/2117/18
Провадження № 22-ц/801/1494/2020
Категорія: 23
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кривенко Д. Т.
Доповідач:Береговий  О. Ю.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року	Справа № 136/2117/18	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Берегового О.Ю. (суддя-доповідач),
суддів: Ковальчука О.В., Шемети Т.М.,
за участю секретаря судового засідання Куленко О.В.,
учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: ТОВ «ТАС Агро Захід»,
розглянув цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Сімекс - Агро" про визнання правочину недійсним за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Путіліна Євгена Вікторовича на ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 13 липня 2020 року, постановлену місцевим судом під головуванням судді Кривенка Д.Т., дата виготовлення повного тексту ухвали невідома,

встановив:

       В жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Сімекс - Агро" про визнання правочину недійсним.
       Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 26 листопада 2018 року призначено судово-почеркознавчу експертизу в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Сімекс - Агро" про визнання правочину недійсним.
       24 вересня 2019 року Вінницьким відділенням КНДІСЕ направлено висновок експертів за результатом проведення судово-технічної та почеркознавчої експертизи від 17 вересня 2019 року №5265/5266/19-21.
       06 грудня 2019 року представником ТОВ «ТАС Агро Захід», яке являється правонаступником ТОВ "Концерн "Сімекс - Агро", подано клопотання про проведення додаткової експертизи.
       Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 13 липня 2020 року клопотання представника відповідача задоволено частково.
Призначено у цивільній справі судово - почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз, який знаходиться за адресою: 03057, м. Київ по вул. Смоленська, 6.
На вирішення експертів поставлено наступні питання: 
- чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у додатковій угоді до договору оренди землі від 30.07.2008, площею 3,5718 га, кадастровий номер -0522281400:03:000:0035, розташованої на території Зозівської сільської ради Липовецького району, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстровану у Вінницькій філії ДП «Центр ДЗК» 15.11.2010 за № 041004400249 (рішення №39718448 від 16.02.2018) ОСОБА_1 чи іншою особою?
В розпорядження експертів надано матеріали даної цивільної справи, вказавши, що експертному дослідженню підлягає примірник додаткової угоди до договору оренди землі, що знаходяться у матеріалах справи а.с. 91.
Попереджено експертів про кримінальну відповідальність передбачену ст.ст. 384, 385 КК України.
Оплату за проведення експертизи покладено на відповідача.
В іншій частині клопотання - відмовлено.
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Путілін Євген Вікторович подав апеляційну скаргу у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив суд скасувати ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 13 липня 2020 року про призначення судово-почеркознавчої експертизи та повернути справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції на стадії підготовчого судового засідання не мав повноважень на допит експерта та дослідження висновку експертів за результатом проведення судово-технічної та почеркознавчої експертизи від 17 вересня 2019 року №5265/5266/19-21. Вважає, що судом в оскаржуваній ухвалі не наведено підстав для призначення нової експертизи, оскільки в матеріалах справи міститься висновок експертів з цих самих питань. Крім того, зазначає, що суд попередньої інстанції не навів обґрунтованих підстав доручення проведення експертизи іншій експертній установі поза зоною регіонального обслуговування.
12 серпня 2020 року ТОВ «ТАС Агро Захід» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечило аргументи представника позивача викладені в апеляційній скарзі вказавши, що судом першої інстанції вірно призначено судово - почеркознавчу експертизу. Вважають, що попередній висновок експертів є необґрунтованим, неповним та неясним, оскільки в останньому не досліджувався другий примірник додаткової угоди, який разом з першим примірником має однакову юридичну силу, а тому дослідження та встановлення обставин лише щодо одного примірника може призвести до неправильно вирішення справи по суті, у зв`язку із чим виникла необхідність в призначенні та проведенні нової судово - почеркознавчої експертизи.
       Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та заперечення у відзивах на неї, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам рішення суду відповідає.
Встановлено, що зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Сімекс - Агро" про визнання правочину недійсним, вбачається, що позивач просила визнати додаткову угоду до договору оренди землі від 30 липня 2008 року площею 3,5718 га кадастровий номер 0522281400:03:000:0035, розташованої на території Зозівської сільської ради Липовецького району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстровану між ОСОБА_1 та ТОВ "Концерн "Сімекс - Агро" у Вінницькій філії ДП «Центр ДЗК» 15 литопада 2010 року за № 041004400249, рішенням № 39718448 від 16 лютого 2018 року недійсною.
Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 26 листопада 2018 року призначено судово-почеркознавчу експертизу в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Сімекс - Агро" про визнання правочину недійсним.
       24 вересня 2019 року Вінницьким відділенням КНДІСЕ направлено висновок експертів за результатом проведення судово-технічної та почеркознавчої експертизи від 17 вересня 2019 року №5265/5266/19-21.
       06 грудня 2019 року представником ТОВ «ТАС Агро Захід», яке являється правонаступником ТОВ "Концерн "Сімекс - Агро", подано клопотання про проведення додаткової судово - почеркознавчої експертизи.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи (ч.ч. 1, 3 ст. 102 ЦПК України).
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 103 ЦПК, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо , суд призначає експертизу.
У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.  Питання, з яких має бути проведена експертиза, визначаються судом.
Згідно з ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Статтею 113 ЦПК визначені умови призначення судом додаткової або повторної експертизи.
Підставою для проведення додаткової експертизи, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам), є визнання його висновку неповним або неясним.
Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер.
У випадках, коли виникає необхідність провести дослідження нових об`єктів або щодо інших обставин справи, суд призначає нову експертизу, яка не є додатковою (пункт 10 постанови Пленуму ВСУ  N 8 від 30 травня 1997 року « Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах»).
Підставою для проведення повторної експертизи, яка доручається іншому експертові (експертам), є визнання висновку експерта таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності.
Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи (пункт 11 постанови Пленуму ВСУ N 8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах»).
З матеріалів справи вбачається, що предметом спору є визнання недійсним додаткової угоди до договору оренди від 15 листопада 2010 року, у зв`язку із відсутністю волевиявлення позивача шляхом скріплення підписом вказаного документа. 
Відповідно до абзацу 2 пункту 3 додаткової угоди, зазначено, що вказана угода укладена у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у орендаря, другий - в орендодавця, третій - в органі, який провів його державну реєстрацію.
З матеріалів справи вбачається, що останні містять два примірники оригіналу додаткової угоди на а.с. 64 та 91.
Зі змісту висновку експерта № 5265/5266/19-21 від 17 вересня 2019 року (а.с. 175-178) вбачається, що експертне дослідження документа фактично здійснювалось лише за примірником, який міститься на а.с. 64, про що свідчить штамп експерта «ВВКНДІСЕ №_».
Експертне дослідження примірника який міститься на а.с. 91, експертом не досліджувався, про що вказано самим експертом ОСОБА_2 , який був допитаний 13 липня 2020 року в судовому засіданні, оскільки ухвалою суду попередньої інстанції від 15 лютого 2019 року, визначено, що при проведенні експертного дослідження експертові слід узяти до уваги оригінал додаткової угоди від 15 листопада 2010 року (в матеріалах справи а.с. 64).
Проте, оскільки усі надані суду примірники, що містяться на а.с. 64 та 91, мають однакову юридичну силу та є об`єктом спору, тому всі примірники підлягають дослідженню та оцінці на предмет оригінальності підпису позивача.
Враховуючи, що примірник додаткової угоди, що міститься на а.с. 91, експертом не досліджувався, суд першої інстанції обґрунтовано призначив судово - почеркознавчу експертизу (документа) - примірника, що не був досліджений попереднім висновком експерта.
Разом з тим, підставою проведення цієї експертизи суд зазначив те, що дослідження додаткової угоди, яка міститься на а.с.91 з приводу того чи підписувалась остання позивачем підлягає до задоволення і не може бути розцінене, як зловживання правом, оскільки являється реалізацією права заперечувати проти позову, шляхом надання доказів, які спростовують доводи позивача.
Формально обставини, що спонукали суд до призначення експертизи були відсутні, оскільки 06 грудня 2019 року відповідачем ТОВ «ТАС Агро Захід» подано клопотання про проведення додаткової експертизи, з підстав, як вважав останній, неповного та неясного попереднього висновку експерта № 5265/5266/19-21 від 17 вересня 2019 року.
Проте, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі суду від 13 липня 2020 року, прийшов до висновку, що зауваження до вказаного висновку експерта висловлені в клопотанні відповідача про призначення додаткової експертизи, спростовані матеріалами справи та наданими поясненнями експерта ОСОБА_2 , а тому в суду були відсутні підстави сумніватись в висновку експерта, внаслідок чого останнім було призначено (первинну) судово - почеркознавчу експертизу.
Разом з тим, колегія суддів апеляційної інстанції, вважає, що правильна або помилкова назва експертизи (додаткова, повторна або нова) та її обґрунтування, що зазначені в поданому клопотанні не впливає на необхідність призначення судово - почеркознавчої експертизи другого примірника додаткової угоди від 15 листопада 2010 року, який знаходиться на а.с. 91, яке до цього часу проведено не було.
Крім того, відповідно ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст. 12 ЦПК ).
Тобто, відмова у призначенні вказаної судово - почеркознавчої експертизи, яка стосується предмету доказування у цій справі, порушить принцип змагальності цивільного процесу.
Доводи апеляційної скарги щодо доручення проведення експертизи іншій експертній установі поза зоною регіонального обслуговування, у якій проводиться експертне дослідження, то апеляційний суд зазначає, що згідно ч.3 ст.103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Таким чином, оскільки остаточної згоди між сторонами досягнуто не було, суд правомірно скористався своїм правом щодо визначення експертної установи.
Крім того, у разі наявності сумнівів у кваліфікації чи неупередженості експертів сторони мають право заявити експерту відвід згідно ст.38 ЦПК України.
Разом з тим, у разі незгоди з експертним висновком як таким, що суперечить матеріалам справи або у випадку наявності сумніві у його результаті сторона згідно ст.113 ЦПК України має право на подання клопотання про призначення повторної експертизи, а у разі його неповноти чи неясності - додаткової експертизи.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції на стадії підготовчого судового засідання не мав повноважень на виклик, допит експерта та дослідження висновку експертів не заслуговує на увагу з огляду на наступне.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 189 ЦПК України завданням підготовчого провадження є вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.
Згідно ч.1, п.8 ч.2 ст.197 ЦПК України підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи. У підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.
Згідно з п 19 ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд у підготовчому судовому засіданні здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.
Таким чином, цивільним процесуальним законом встановлене правило про те, що усі докази, необхідні для правильного вирішення спору, у тому числі і висновки експертів, мають бути подані сторонами та/або витребувані судом у межах процедури підготовчого судового засідання.
Нормами глави 6 Розділу І ЦПК України не передбачена можливість долучення до справи нових доказів або ж витребування судом нових доказів.
Враховуючи викладене, суд попередньої інстанції в межах наданих йому повноважень процесуальним законом вірно встановив необхідність проведення судово - почеркознавчої експертизи, оскільки, за відсутності інших обґрунтованих доводів та встановлених виключних обставин, вирішення вказаного питання на стадії розгляду справи по суті буде неможливим. 
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції постановляючи дану ухвалу, діяв в межах вимог процесуального закону, об`єктивно перевірив доводи і заперечення сторін, встановленим фактам і доказам дав правильну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про призначення судово - почеркознавчої експертизи. Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність правових висновків суду. Ухвала суду першої інстанції винесена з додержання вимог матеріального та процесуального права і відсутні підстави для її скасування.
На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Путіліна Євгена Вікторовича залишити без задоволення.
Ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 13 липня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                         О.Ю. Береговий

Судді:                                                                О.В. Ковальчук

                                                                               Т.М. Шемета