УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 673/1568/13-ц
Провадження № 22-ц/4820/1767/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
08 грудня 2020 року м. Хмельницький
Хмельницький апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Гринчука Р.С., Грох Л.М., Костенка А.М., 
секретар судового засідання – Кошельник В.М.,
з участю представника апелянта, 

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новоушицького районного суду Хмельницької області від 15 липня 2020 року, суддя Яцина О.І., у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа недійсним та виготовлення нового виконавчого листа, 

встановив:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою, в якій просила визнати виконавчий лист від 03.04.2014 року недійсним; видати новий виконавчий лист, вказавши про зобов`язання відповідача працевлаштувати (поновити) її на роботі з 01.10.2013 року згідно ст. 235 КЗпП України; стягнути з відповідача середній заробіток в розмірі 11158,62 грн.; стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243,63 грн.
В обґрунтування вимог ОСОБА_1 зазначила, що рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 22.01.2014 року заявлені нею позовні вимоги до Державного територіально – галузевого об`єднання «Південно – західна залізниця» були задоволені частково. Заявниця вказала на незаконність рішення суду першої інстанції, оскільки суд не вирішив питання щодо негайного виконання рішення суду; у рішенні суду неправильно зазначено про те, що воно набрало законної сили 13.03.2014 року, хоча відповідно до закону поновлення її на роботі повинно відбутися з 01.10.2017 року; рішення суду суперечить вимогам ст. 235 КЗпП України; у виконавчому листі від 03.04.2014 року судом неправильно відтворено зміст рішення від 22.01.2014 року та зобов`язано відповідача лише працевлаштувати її, у зв`язку з чим вона була поновлена на роботі через 8 місяців та 12 днів.
Ухвалою Новоушицького районного суду Хмельницької області від 15.07.2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено. При цьому суд виходив з відсутності правових підстав, передбачених ст. 432 ЦПК України для виправлення помилки у виконавчому листі або визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Новоушицького районного суду Хмельницької області від 15.07.2020 року, як таку, що суперечить нормам матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначила, що судом було проведено розгляд справи в судовому засіданні без її участі та участі її представника, хоча на адресу суду було надіслано письмове повідомлення про неможливість з`явитися в судове засідання 15.07.2020 року у зв`язку з введенням карантинних заходів КМ України та необхідності відкласти розгляд справи на іншу дату. Судом не було досліджено матеріали справи, за наслідком розгляду якої Деражнянським районним судом було ухвалено рішення від 22.01.2014 року, у зв`язку з чим не повно встановлено фактичні обставини справи. Зокрема, не надано оцінки тій обставині, що у виконавчому листі вказано лише про працевлаштування позивача, однак відсутні дані щодо стягнення з відповідача на її користь 1158,62 грн. а також на користь держави 243,63 грн. судових витрат. Апелянт також послалася на неналежне повідомлення її про час та місце розгляду справи судом 15.07.2020 року.
В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги. 
Заслухавши пояснення учасника справи та дослідивши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги з наступних підстав. 
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Пунктом третім частини третьої статті 376 ЦПК України передбачено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою. 
Судом встановлено, що виконавчий лист №673/1568/13-ц було видано Деражнянським районним судом Хмельницької області на підставі рішення суду від 22.01.2014 року, яким зобов`язано Державне територіально-галузеве об`єднання «Південно-західна залізниця» працевлаштувати ОСОБА_1 . Рішення набрало законної сили 13.03.2014 року. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання - до 13.03.2015 року. 
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 суд, керуючись статтею 432 ЦПК України, виходив з того, що заявник не надала суду доказів на підтвердження факту відмінності резолютивної частини рішення суду від змісту виконавчого листа, пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання та фактичного його виконання. Крім того, можливість визнання виконавчого листа недійсним не передбачена чинними нормами ЦПК України.
Висновки суду є обґрунтованими з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Як вбачається з матеріалів справи №673/1568/13-ц, рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 22.01.2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 13.03.2014 року, частково задоволено позов ОСОБА_1 та зобов`язано Державне територіально-галузеве об`єднання «Південно-Західна залізниця» працевлаштувати ОСОБА_1 , стягнуто з ДТГО «Південно-Західна залізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток в розмірі 11158,62 грн. Стягнуто з відповідача в дохід держави 243,63 грн. судового збору. В решті позову відмовлено. 
На виконання вищевказаного рішення суду, 03.04.2014 року Деражнянським районним судом було видано три виконавчих листа у справі №673/1568/13-ц: про зобов`язання ДТГО «Південно-Західна залізниця» працевлаштувати ОСОБА_1 ; про стягнення з ДТГО «Південно-Західна залізниця» в дохід держави 243,63 грн. судового збору та про стягнення з ДТГО «Південно-Західна залізниця» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку в розмірі 11158,62 грн. без урахування передбачених законодавством утримань із заробітної плати. У всіх виконавчих листах міститься відмітка про набрання рішенням суду законної сили 13.03.2014 року та визначено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання до 13.03.2015 року. 
Усі вищевказані виконавчі листи були пред`явлені до виконання та повністю виконані.
Так, відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 26.06.2014 року державного виконавця відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, ДТГО «Південно-Західна залізниця» працевлаштувало ОСОБА_1 на роботу на посаду провідника пасажирських вагонів, що підтверджено копією наказу №102/ос від 12.06.2014 року.
Згідно з постановою про закінчення виконавчого провадження від 02.09.2014 року державного виконавця відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, ДТГО «Південно-Західна залізниця» повністю сплатило на користь ОСОБА_1 11158,62 грн. середнього заробітку.
04.12.2014 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з тим, що боржник ДТГО «Південно-Західна залізниця» повністю сплатив судовий збір в розмірі 243,60 грн. в дохід держави. 
ОСОБА_1 не оскаржувала у передбаченому законом порядку рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 22.01.2014 року, яким її позовні вимоги до ДТГО «Південно-Західна залізниця» були задоволені частково, натомість отримала в суді та пред`явила до виконання в органи ДВС виконавчі листи, які були виконані в повному об`ємі.
В той же час, як вбачається зі змісту поданої до суду першої інстанції заяви та апеляційної скарги, ОСОБА_1 обґрунтовуючи свої вимоги, зокрема, вказала на незаконність рішення Деражнянського районного суду від 22.01.2014 року, яке набрало законної сили, тим самим фактично оспорюючи це судове рішення, не посилаючись при цьому на норми матеріального та (або) процесуального права, як на підставу своїх вимог.
Слід зауважити, що чинними нормами матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 215 ЦК України, не передбачено такого способу захисту порушеного права особи як визнання недійсним виданого судом виконавчого листа, який не є правочином в розумінні норм ЦК України. 
Апелянт також посилається на недоліки виконавчого листа та невідповідність змісту резолютивної частини рішення суду змісту виконавчого листа, однак таке твердження не ґрунтується на фактичних обставинах справи.
Як вже було встановлено вище, на виконання рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 22.01.2014 року було видано три виконавчих листа, зміст яких повністю відповідає резолютивній частині вказаного судового рішення, тому відсутні правові підстави, передбачені ст. 432 ЦПК України, для виправлення помилок або визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, на що обґрунтовано звернув увагу суд першої інстанції. 
За встановлених обставин, вимога ОСОБА_1 про видання нового виконавчого листа на її ім`я також не підлягає до задоволення, як така, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. 
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, суд наголосив на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Таким чином, з урахуванням змісту заяви ОСОБА_1 про виготовлення нового виконавчого листа та доводів апеляційної скарги, діючи у відповідності з вимогами ст. 367 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання недійсним виконавчого листа та виготовлення нового виконавчого листа.
В той же час необхідно визнати обґрунтованими доводи апеляційної скарги в частині щодо неналежного повідомлення апелянта про дату, час та місце проведення судового засідання. Справа не місить доказів належного повідомлення ОСОБА_1 про судове засідання 15.07.2020 року в порядку ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Відмітка в телеграмі №154, яка міститься в справі №673/1568/13-ц, про те, що помічник судді повідомив ОСОБА_1 про розгляд справи судом 15.07.2020 року, о 16 год. 45 хв. не підтверджує факту належного повідомлення учасника справи про судове засідання. 
Враховуючи такі обставини, оскільки апелянт в апеляційній скарзі обґрунтовував свої вимоги, зокрема, посиланням на неналежне повідомлення судом першої інстанції про судове засідання, тому оскаржувана ухвалу суду підлягає скасуванню на підставі пункту третього частини третьої статті 376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 . 
У зв`язку з відмовою у задоволенні заяви ОСОБА_1 , відсутні підстави для відшкодування за рахунок іншої сторони судових витрат, понесених апелянтом, в порядку ст. 141 ЦПК України. 
Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Новоушицького районного суду Хмельницької області від 15 липня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення. 
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа недійсним та виготовлення нового виконавчого листа відмовити. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 14 грудня 2020 року.

Судді:                                Р.С. Гринчук

                               Л.М. Грох

       А.М. Костенко