ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
09 грудня 2020 року           справа №360/2807/20 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів: Блохіна А.А., Геращенка І.В., секретаря судового засідання Ашумова Т.Е., за участю представника позивача Дядько Г.П., представника відповідача Арнаудова А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 р. у справі № 360/2807/20 (головуючий І інстанції Т.І. Чернявська) за позовом Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

                                                            ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Лисичанськтепломережа» (далі – позивач, КП «Лисичанськтепломережа») звернулось до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Луганській області (далі – відповідач, ГУДПС), в якому просило: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25 червня 2020 року № 0005535004, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 274832,00 грн та застосовано штрафну санкцію у розмірі 137416,00 грн, а всього на суму 412248,00 грн.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року позовні вимоги задоволено, а саме суд: визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Луганській області від 25 червня 2020 року № 0005535004, яким Комунальному підприємству “Лисичанськтепломережа” збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 412248,00 грн, у тому числі за податковими зобов`язаннями на 274832,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 137416,00 грн; стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Луганській області на користь Комунального підприємства “Лисичанськтепломережа” судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 6183,72 грн.
Відповідач, не погодившись з таким рішенням, звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, та прийняти нове, яким відмовити в задоволені позову повністю. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що право платника на податковий кредит обмежене строком у 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної. Суми ПДВ, зазначені у податкових накладних, з дати складання яких минуло більше 1095 календарних днів, не можуть бути віднесені до складу податкового кредиту, у тому числі платниками, які застосовують касовий метод визначення податкових зобов`язань та податкового кредиту. Апелянт зазначає, що для операцій, що оподатковуються за касовим методом, факт постачання/отримання товарів (послуг) не призводить до виникнення податкових зобов`язань/прав на податковий кредит, вони виникають тільки на дату отримання/сплати грошових коштів або інших видів компенсації. Оскільки, позивач використовує касовий метод, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата списання коштів з банківського рахунка платника податку, а тому застосування положень п.201.11 ст.201 ПК України в даному випадку виключається. 
Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував.
Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
КП “Лисичанськтепломережа” є юридичною особою, основний вид діяльності 35.30 Постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, як платник податків перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Луганській області, Лисичанське управління, ДПІ у м. Лисичанську (м. Лисичанськ) (арк. спр. 50-55, 57-61).
18 травня 2020 року КП “Лисичанськтепломережа” до контролюючого органу подано податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2020 року (реєстраційний номер документа 9109628204) з додатками, в якій визначено загальну суму податкового кредиту 1339003,00 грн (арк. спр. 35, 36-37).
Згідно з додатком 5 до податкової декларації з ПДВ за квітень 2020 року до складу податкового кредиту позивачем включено суми податку на додану вартість, зокрема, в розмірі 79904,57 грн по операціях з ЛКСП “Лисичанськводоканал”. Також до складу податкового кредиту віднесено суми податку на додану вартість на підставі податкових накладних по контрагенту НАК “Нафтогаз України”, а саме: за жовтень 2013 року у розмірі 91941,57 грн та лютий 2014 року у розмірі 102986,04 грн. Декларантом відображено, що податковий кредит сформовано за касовим методом відповідно до пункту 187.10 статті 187 Податкового кодексу України (арк. спр. 38-40).
01 червня 2010 року між КП “Лисичанськтепломережа” (споживач) та ЛКСП “Лисичанськводоканал” (постачальник) укладено договір № 83 на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, за умовами якого: постачальник зобов`язується постачати споживачу питну воду та очищувати стоки, а споживач своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення на умовах, визначених цим договором (пункт 1.1 Договору); кількість води, що подається постачальником та використовується споживачем, визначається за показаннями приладів обліку (пункт 5.1 Договору); зняття поточних розрахункових показань приладів обліку здійснюється не рідше одного разу на місяць з оформленням кількості наданої води двостороннім актом або груп-рахунком (пункт 5.3 Договору); при розрахунку за обсяги використаної води за умовами даного договору, споживач сплачує за надані послуги з водопостачання та водовідведення за діючим тарифом, встановленим згідно з чинним законодавством (пункт 6.1 Договору); споживач оплачує за надані послуги у наступному порядку – авансовим платежем у розмірі 60 % від суми нарахувань за поточний місяць у строк до 15 числа поточного розрахункового місяця. Остаточний розрахунок споживач здійснює на підставі наданих постачальником рахунків чи інших платіжних документів у триденний строк після їх отримання (пункт 6.2 Договору) (арк. спр. 47-49).
На виконання умов зазначеного договору, на підставі наданих позивачу рахунків-фактур від 29 січня 2020 року № 83/0120/1 (за період з 31 грудня 2019 року по 29 січня 2020 року), від 28 лютого 2020 року № 83/0220/1 (за період з 30 січня 2020 року по 28 лютого 2020 року), від 31 березня 2020 року № 83/0320/1 (за період з 29 лютого 2020 року по 31 березня 2020 року) (арк. спр. 41, 43, 45), довідок споживання послуги з централізованого водопостачання за період з 31 грудня 2019 року по 29 січня 2020 року, з 30 січня 2020 року по 28 лютого 2020 року, з 29 лютого 2020 року по 31 березня 2020 року (арк. спр. 42, 44, 46), КП “Лисичанськтепломережа” у квітні 2020 року здійснено оплату за отримані послуги з центрального постачання та водовідведення платіжними дорученнями (арк. спр. 14-20): від 03 квітня 2020 року № 678 (оплата за рахунком від 29 січня 2020 року № 83/0120/1) в сумі 100000,00 грн, в тому числі ПДВ в сумі 16666,67 грн; від 10 квітня 2020 року № 710 (оплата за рахунком від 29 січня 2020 року № 83/0120/1) в сумі 94064,13 грн, в тому числі ПДВ в сумі 15677,35 грн; від 10 квітня 2020 року № 711 (оплата за рахунком від 28 лютого 2020 року   № 83/0220/1) в сумі 5935,87 грн, в тому числі ПДВ в сумі 989,31 грн; від 30 квітня 2020 року № 764 (оплата за рахунком від 28 лютого 2020 року № 83/0220/1) в сумі 62063,01 грн, в тому числі ПДВ в сумі 10343,83 грн; від 16 квітня 2020 року № 723 (оплата за рахунком від 28 лютого 2020 року  № 83/0220/1) в сумі 100000,00 грн, в тому числі ПДВ в сумі 16666,67 грн; від 24 квітня 2020 року № 751 (оплата за рахунком від 28 лютого 2020 року  № 83/0220/1) в сумі 100000,00 грн, в тому числі ПДВ в сумі 16666,67 грн; від 30 квітня 2020 року № 765 (оплата за рахунком від 31 березня 2020 року  № 83/0320/1) в сумі 37936,99 грн, в тому числі ПДВ в сумі 6322,83 грн.
Також судом встановлено, що НАК “Нафтогаз України” за наслідками операцій з постачання та транспортування природного газу на користь КП “Лисичанськтепломережа” виписало податкові накладні: від 21 жовтня 2013 року № 17624 на загальну суму 3468243,01 грн (у тому числі ПДВ – 578040,50 грн), яка зареєстрована в ЄРПН своєчасно (документ доставлено до Міністерства доходів і зборів України 05 листопада 2013 року о 18:36:21), що підтверджується квитанцією від 12 травня 2014 року № 1 (арк. спр. 33-34); від 28 лютого 2014 року № 6585 на загальну суму 3100461,73 грн (у тому числі ПДВ - 516743,62 грн) та від 28 лютого 2014 року № 6631 на загальну суму 485498,88 грн (у тому числі ПДВ - 80916,48 грн), які зареєстровані в ЄРПН своєчасно – 15 березня 2014 року, що підтверджується витягом з кабінету платника про реєстрацію податкових накладних (арк. спр. 30, 31, 32).
З метою реструктуризації заборгованості за спожитий природний газ між НАК “Нафтогаз України” (кредитор) та КП “Лисичанськтепломережа” (боржник) укладено договори від 19 грудня 2017 року №№ 122/1/1730-Р3, 122/2/1730-РЗ, 122/3/1730-РЗ (арк. спр. 21-23, 24-26, 27-29), по яких боржником у квітні 2020 року здійснено оплату за спожитий природний газ платіжними дорученнями (арк. спр. 8-13): від 21 квітня 2020 року № 735 (оплата за договором від 19 грудня 2017 року № 122/1/1730-Р3) в сумі 271152,28 грн, у тому числі ПДВ в сумі 45192,05 грн; від 30 квітня 2020 року № 768 (оплата за договором від 19 грудня 2017 року   № 122/1/1730-Р3) в сумі 271152,28 грн, у тому числі ПДВ в сумі 45192,05 грн; від 21 квітня 2020 року № 736 (оплата за договором від 19 грудня 2017 року № 122/2/1730-Р3) в сумі 275824,70 грн, у тому числі ПДВ в сумі 45970,78 грн; від 30 квітня 2020 року № 769 (оплата за договором від 19 грудня 2017 року  № 122/2/1730-Р3) в сумі 275824,70 грн, у тому числі ПДВ в сумі 45970,78 грн; від 21 квітня 2020 року № 737 (оплата за договором від 19 грудня 2017 року  № 122/3/1730-Р3) в сумі 37805,84 грн, у тому числі ПДВ в сумі 6300,97 грн; від 30 квітня 2020 року № 770 (оплата за договором від 19 грудня 2017 року  № 122/3/1730-Р3) в сумі 37805,84 грн, у тому числі ПДВ в сумі 6300,97 грн.
Головним державним ревізором - інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб Лисичанського управління ГУ ДПС у Луганській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість КП “Лисичанськтепломережа” за квітень 2020 року, за результатами якої складно акт від 05 червня 2020 року № 409/12-32-50-04/13401321 (арк. спр. 5-6, 78-79).
З акту від 05 червня 2020 року № 409/12-32-50-04/13401321 камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість за квітень 2020 року КП “Лисичанськтепломережа” вбачається про порушення пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту і відповідно до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету на 274832,00 грн. Таким чином, збільшується сума податку на додану вартість, яка за результатами декларації за квітень 2020 року, підлягає сплаті платником податку до бюджету у сумі 274832,00 грн.
ГУ ДПС у Луганській області на підставі акта від 05 червня 2020 року № 409/12-32-50-04/13401321 винесено податкове повідомлення-рішення від 25 червня 2020 року № 0005535004, яким КП “Лисичанськтепломережа” збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 412248,00 грн, у тому числі за податковими зобов`язаннями на 274832,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 137416,00 грн (арк. спр. 7, 81).
Штрафні санкції податковим повідомленням-рішенням від 25 червня 2020 року   № 0005535004 визначені в розмірі 50 відсотків від суми заниження податкового зобов`язання, оскільки на підставі акта від 24 січня 2019 року № 96/12-32-50-05/13401321 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих в уточнюючому розрахунку з податку на додану вартість КП “Лисичанськтепломережа” за грудень 2015 року, ГУ ДФС у Луганській області винесено податкове повідомлення-рішення від 13 лютого 2019 року  № 0002245005, яким КП “Лисичанськтепломережа” збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 179610,00 грн, у тому числі за податковими зобов`язаннями на 119740,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 59870,00 грн (арк. спр. 83-84, 85-85 зв.).
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року у справі № 360/2117/19, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року, у задоволенні позову КП “Лисичанськтепломережа” до ГУ ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13 лютого 2019 року № 0002245005, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 179610,00 грн, у тому числі за податковими зобов`язаннями на 119740,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 59870,00 грн, відмовлено (арк. спр. 102-105, 106-108).
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Відповідно до положень підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
За визначенням підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 ПК України, касовий метод для цілей оподаткування згідно з розділом V цього Кодексу - метод податкового обліку, за яким дата виникнення податкових зобов`язань визначається як дата зарахування (отримання) коштів на банківський рахунок (у касу) платника податку або дата отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів (послуг), а дата віднесення сум податку до податкового кредиту визначається як дата списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або дата надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг).
Відповідно до абзацу першого пункту 187.10 статті 187 ПК України, платники податку, які постачають теплову енергію, природний газ (крім скрапленого), надають послуги з транспортування та/або розподілу природного газу, інші житлово-комунальні послуги, перелік яких визначений законом, послуги (роботи), вартість яких включається до складу плати за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій чи послугу з управління багатоквартирним будинком, фізичним особам, бюджетним установам, незареєстрованим як платники податку, а також житлово-експлуатаційним конторам, управителям багатоквартирних будинків, квартирно-експлуатаційним частинам, об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків, іншим платникам податку, які здійснюють збір коштів від зазначених покупців з метою подальшого їх перерахування продавцям таких товарів (надавачам послуг) у рахунок компенсації їх вартості, визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом.
Зазначене правило визначення дати виникнення податкових зобов`язань поширюється також на операції з постачання зазначених товарів/послуг для житлово-експлуатаційних контор, управителів багатоквартирних будинків та бюджетних установ, що отримують такі товари/послуги, якщо вони зареєстровані як платники податку.
Для цілей цього пункту послугами (роботами), вартість яких включається до складу плати за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій чи послугу з управління багатоквартирним будинком, вважаються послуги з технічного обслуговування ліфтів та диспетчерських систем, систем протипожежної автоматики та димовидалення, обслуговування димових та вентиляційних каналів, внутрішньобудинкових систем, прибирання будинкової та прибудинкової території, купівлі електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку, а також інші послуги, які надаються житлово-експлуатаційними конторами чи управителями багатоквартирних будинків зазначеним у цьому пункті покупцям за їхній рахунок.
Згідно з пунктом 44 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України, тимчасово, до 1 січня 2022 року, платники податку, які здійснюють постачання (у тому числі оптове), передачу, розподіл електричної та/або теплової енергії, постачання вугілля та/або продуктів його збагачення товарних позицій 2701, 2702, 2704 00 згідно з УКТ ЗЕД, надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом.
Норма цього пункту поширюється на операції, за якими дата виникнення першої з подій, визначених у пункті 187.1 статті 187 та у пункті 198.2 статті 198 цього Кодексу, припадає на звітні (податкові) періоди до 1 січня 2022 року.
У разі якщо операції, визначені цим пунктом, мають безперервний або ритмічний характер постачання, платники податку: покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому отримано кошти, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер, з урахуванням усієї суми отриманих коштів протягом такого місяця; покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому отримано кошти, зведену податкову накладну з урахуванням усієї суми отриманих коштів протягом такого місяця.
Для цілей цього пункту ритмічним характером постачання вважається постачання товарів/послуг одному покупцю два та більше разів на місяць.
Отже, за вказаними нормами касовий метод повинен застосовуватися на всіх етапах постачання до кінцевого споживача (незалежно від кола споживачів) всіма платниками податку (в тому числі й виробниками), оскільки інше законом не встановлено.
Відповідно до положень пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;  дата отримання платником податку товарів/послуг.
Згідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України,не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.
Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) відповідно до підпункту 191.1.2 пункту 191.1 статті 191 цього Кодексу оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником.
Верховний Суд у постанові від 23 січня 2020 року у справі №360/1805/19  дійшов до такого правового висновку щодо застосування норм пункту 187.10 статті 187, абзаців 3, 4 та п`5 пункту 198.6 статті 198 ПК, пункту 44 підрозділ 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК при вирішенні питання про право на податковий кредит платника ПДВ, який згідно з чинним законодавством застосовує касовий метод податкового обліку: податковим (звітним) періодом, в якому у платника податку виникає право на податковий кредит, є період, в якому здійснюється оплата за товар (послугу) (або інші види компенсації їх вартості). Сума ПДВ, яка включається до податкового кредиту, повинна бути підтверджена податковою накладною, зареєстрованою в ЄРПН. Якщо податкова накладна зареєстрована в ЄРПН своєчасно (відповідно до вимог пункту 201.10 статті 201 ПК), а оплату за товар (послугу) здійснено у межах 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної, право на податковий кредит виникає в податковому (звітному) періоді оплати і діє до закінчення 1095 календарних днів; якщо ж оплату здійснено після 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної - право на податковий кредит виникає в податковому (звітному) періоді, в якому здійснена оплата, а продовження строку не діє. У разі коли податкова накладна зареєстрована з порушенням строку реєстрації право на податковий кредит виникає: а) оплата здійснена до реєстрації податкової накладної в ЄРПН - в період реєстрації податкової накладної в ЄРПН і діє до закінчення 1095 календарних днів з дня складення податкової накладної; б) оплата здійснена після реєстрації податкової накладної в ЄРПН - в період оплати і діє до закінчення 1095 календарних днів з дня складення податкової накладної; в) оплата здійснена після реєстрації податкової накладної в ЄРПН і після закінчення 1095 календарних днів - в період оплати, а продовження строку не діє.
За частиною 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Матеріали справи свідчать, що позивачем із дотриманням вище вказаних вимог Податкового кодексу України, суми ПДВ по господарських операціях з НАК “Нафтогаз України” та ЛКСП “Лисичанськводоканал” віднесені до складу податкового кредиту у періоді, коли відбулася оплата за отримані від цих постачальників товари/послуги – квітень 2020 року.
Застосування касового методу податкового обліку позивачем в період віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ відповідачем не спростовано. 
Отже, оскільки податкова накладна, на підставі якої позивач у податковій декларації, що відповідає податковому (звітному) періоду, в якому відбулося списання коштів з банківського рахунку  сформував податковий кредит, була зареєстрована своєчасно, висновок відповідача про порушення позивачем норми пункту 198.6 статті 198 ПК України не відповідає вимогам законодавства.
Щодо посилання апелянта на безпідставне включення КП “Лисичанськтепломережа” до податкового кредиту суми ПДВ у розмірі 79904,57 грн без реєстрації постачальником товарів/послуг ЛКСП “Лисичанськводоканал” податкових накладних в ЄРПН, суд зазначає наступне.
Пунктом 201.11 статті 201 Податкового кодексу України визначені випадки для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, зокрема, оплата за послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку. У такому випадку підставою для нарахування податку є рахунок, який виставляється платнику податку за отримані послуги.
Відповідно, наявності рахунку, виставленого платнику податку за послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, достатньо для надання права платнику податку для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної.
Матеріали справи свідчать, що КП “Лисичанськтепломережа” включено до податкового кредиту за квітень 2020 року суму ПДВ, сплачену останнім у квітні 2020 року за отримані на підставі договору від 01 червня 2010 року № 83 послуги з водопостачання та водовідведення, на підставі виставлених ЛКСП “Лисичанськводоканал” рахунків-фактур, сформованих за показниками приладів обліку – лічильників.
Визначення податкових зобов`язань та нарахування сум податку для включення до податкового кредиту за касовим методом жодним чином не впливає та змінює визначені пунктом 201.11 статті 201 Податкового кодексу України випадки, коли підставою для нарахування сум податку, що відноситься до податкового кредиту, є не податкова накладна, а інший документ бухгалтерського обліку, зокрема рахунок, який виставляється платнику податку за послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, оскільки норми Податкового кодексу України, якими врегульовано вказані питання, мають різні об`єкти регулювання і не конкурують одна з одною.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення адміністративного позову. Доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують.
Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні, тому, при таких обставинах, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін
Керуючись статями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                             ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 р. у справі № 360/2807/20- залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 р. у справі № 360/2807/20 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового суду протягом тридцяти днів з дати проголошення.
Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 09 грудня 2020 року.

Суддя-доповідач:                                                                         Е.Г.Казначеєв

Судді:                                                                                          А.А. Блохін

                                                                                                   І.В. Геращенко