УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 671/263/20
Провадження № 22-ц/4820/1547/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
17 листопада 2020 року м. Хмельницький
Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Спірідонової Т.В.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу № 671/263/20 за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 , яка подана його представником  ОСОБА_3 , на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 02 липня 2020 року (суддя Ніколова С.В.).
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
В обґрунтування позову зазначалось, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 08.08.2014. Вказує, що в період шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4 . Посилалася на те, що вони з відповідачем проживають окремо. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання їхнього сина ОСОБА_5 , а також на її утримання, не надає, хоча за станом свого здоров`я та матеріальним становищем може надавати таку допомогу.
Звертаючись до суду з позовом, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від його заробітку, та аліменти на своє утримання до досягнення сином трирічного віку в розмірі 1/6 частини від його заробітку.
Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 02 липня 2020 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини – сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 лютого 2020 року і до повноліття дитини. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання щомісячно в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, починаючи з 13 лютого 2020 року і до досягнення сином ОСОБА_5 трирічного віку – ІНФОРМАЦІЯ_3 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 1681 грн 60 коп судового збору.
Не погоджуючись з вказаним вище рішенням суду, ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно в розмірі 1000 грн, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 лютого 2020 року і до повноліття дитини, в решті позову відмовити. Посилається на порушення судом норм матеріального права та процесуального права. Зазначає, що суд не врахував факт відсутності у відповідача можливості сплачувати аліменти у розмірі, який визначений позивачем. Вказує, що має на своєму утриманні батьків пенсійного віку, зокрема матір, яка є особою з інвалідністю 3 групи, а з 02.04.2020 на його утриманні перебуває дружина ОСОБА_6 , яка не працює та не отримує доходів, на даний час є вагітною. Апелянт зазначає, що з дня народження сина він не припиняв утримувати та матеріально забезпечувати його. Вказує, що матеріали справи не містять підтвердження, що від сторін надходили заяви про визначення розміру аліментів на утримання дитини у частці від доходу батька. Апелянт не погоджується з твердженням позивача про відсутність у неї доходу, оскільки остання отримує постійні виплати з Волочиської районної філії Хмельницького обласного центру зайнятості у розмірі 22755,43 грн з 24.01.2020 по 24.07.2020.
ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду першої інстанції залишити без задоволення, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення. При цьому, посилається на правильність та обґрунтованість рішення суду, невідповідність доводів апеляційної скарги дійсним обставинам справи.
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що сторони з 08.08.2014 перебували у зареєстрованому шлюбі, в період якого, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_5 (а.с. 6).
Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 7).
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання сина та дружини, оскільки такий висновок узгоджується з обставинами справи та нормами чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.
Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України).
Частинами 2-4 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Таким чином, закон встановлює обов`язок батька з утримання власної дитини, а також право дружини на утримання з боку чоловіка до досягнення дитиною трьох років.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.
Зазначені обставини повною мірою були враховані судом першої інстанції.
Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Безпідставними є доводи апеляційної скарги про перебування на утриманні ОСОБА_2 батьків пенсійного віку, оскільки останній не надав як у суді першої інстанції, так і в апеляційному суді належних та допустимих доказів понесення витрат на утримання батьків ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які є пенсіонерами і отримують пенсію за віком, та потреби догляду за ними (а.с. 32-33).
Не заслуговує на увагу посилання в апеляційній скарзі щодо добровільного перерахування коштів позивачу на утримання сина, оскільки здійснені відповідачем платежі на користь позивача відповідно до наданих ним квитанцій не носять постійний характер і не свідчать про постійне матеріальне забезпечення свого сина з його народження (а.с. 69-74).
Апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить посилань на достатні докази об`єктивної неможливості сплати аліментів на утримання дружини у визначеному судом розмірі.
Доводи апеляційної скарги що судом безпідставно стягнуто аліменти з відповідача у частці від його доходу, а не в твердій грошовій формі підлягають відхиленню, оскільки відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина.
Не можуть бути прийняті до уваги посилання в апеляційній скарзі на отримання позивачем допомоги по безробіттю, оскільки ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 26.10.2020 відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_2 , яке подано його представником ОСОБА_3 , про поновлення строку для подання письмового доказу – листа-довідки Волочиської районної філії Хмельницького обласного центру зайнятості від 24.07.2020.
Інші доводи апеляційної скарги  ОСОБА_2  не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.
Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 , 382, 384 ЦПК України, суд 

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана його представником ОСОБА_3 , залишити без задоволення.
Рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 02 липня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 17 листопада 2020 року.

Суддя-доповідач                                                І.В. П`єнта

Судді:                                                                А.П. Корніюк

       Т.В. Спірідонова