П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  240/8300/20 
Головуючий у 1-й інстанції:   Капинос Оксана Валентинівна  
Суддя-доповідач:  Ватаманюк Р.В. 
19 листопада 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Ватаманюка Р.В. 
суддів:  Полотнянка Ю.П.  Драчук Т. О. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року (прийняту у м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
позивач 04.06.2020 звернувся із позовом до Житомирського окружного адміністративного суду  в якому просив:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 13.10.2010 по 31.03.2011 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії протиправними;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити розрахунок, нарахувати та виплатити компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплата пенсії, нарахованої на підставі постанови Народицького районного суду Житомирської області від 04.05.2011 у справі №2-а-1448/11 за період з 13.10.2010 по 31.03.2011 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії, тобто по 15.12.2017.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 10.09.2020 клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задоволено, позовну заяву залишено без розгляду у зв`язку із пропуском позивачем шестимісячного строку звернення до суду.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказану ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, посилаючись на судову практику Верховного Суду та Сьомого апеляційного адміністративного суду вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що у справах про нарахування та виплату компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії не застосовуються строки звернення до суду.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу вказавши, що жодних доказів щодо поважності причин пропуску строку не надано до позовної заяви, а тому суд першої інстанції правомірно  залишив без розгляду.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Враховуючи, що сторони будучи належним чином повідомленими про розгляд справи в судове засідання не з`явились, а також те, що в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття обґрунтованого та законного рішення, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно матеріалів справи, 04.06.2020 позивач  звернувся із позовом до Житомирського окружного адміністративного суду.
Підставою для звернення з даним позовом до суду стала невиплата їй Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої на підставі постанови Народицького районного суду Житомирської області від 04.05.2011 у справі №2-а-1448/11 .
Ухвалою суду від 09.06.2020 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.
30.06.2020, на усунення недоліків позовної заяви, позивачем надіслано клопотання про поновлення строку звернення до суду.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 14.07.2020 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Визнано поважними причини пропуску звернення до суду з позовом та  поновлено строк звернення.
11.08.2020 відповідачем надіслано клопотання про залишення позову без розгляду, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку звернення до суду. Вказує, що оскільки на виконання постанови Народицького районного суду від 04.05.2011 нараховано та виплачено доплату 15.12.2017, строк звернення пропущений.
Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції дійшов висновку,  що будь-яких істотних і вагомих причин пропуску строку на звернення до суду, які б непереборно перешкоджали позивачу звернутись до суду або надавали б суду підстави обчислювати строк звернення до суду з іншої дати ніж з 19.08.2017 та вважати строк звернення до суду не пропущеним або пропущеним, але з поважних причин надані позивачем матеріали не містять. Викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайшов інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, тому залишив позовну заяву без розгляду.
Апеляційний суд не погоджується з  висновками суду першої інстанції за такими доводами.
Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-III (далі – Закон № 2050-III) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Статтею 2 Закону № 2050-III вказано, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Згідно з ст. 3 Закону № 2050-III сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Положенням статті 7 Закону № 2050-III зазначено, що відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.
Відповідно до частин 2 та 3 статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Тобто за змістом вказаної статті нараховані суми пенсій, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.
При цьому, до вимог щодо нарахованих сум строк звернення до суду з адміністративним позовом не застосовується.
Аналогічних правових висновків Верховний Суд дійшов, зокрема, у постановах від 19.02.2020 у справі № 560/4105/18 та від 30.04.2020 у справі №560/1725/19.
Крім того, колегія суддів враховує позицію Конституційного Суду України, що міститься в рішеннях № 8-рп/2013 і № 9-рп/2013, а також на підставі аналізу положення частини 2 статті 122 КАС України в системному зв`язку з положенням ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом.
Також колегія суддів враховує правову позицію викладену Верховним Судом у постановах, зокрема, від 23.07.2020 у справі № 761/28365/16-а  та від 20.10.2020 у справі № 523/4410/17, де зазначено про відсутність строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала з вини відповідного суб`єкта владних повноважень.
Таким чином враховуючи, що в даному випадку немає строкового обмеження щодо звернення з позовом до суду, то суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про пропуск позивачем строку звернення до суду та залишення позовної заяви без розгляду.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню, а матеріали адміністративного позову направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Частиною 3 ст. 312 КАС України вказано, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Згідно ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року - скасувати.
Справу направити до Житомирського окружного адміністративного суду  для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
          
Головуючий	 	 	Ватаманюк Р.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Полотнянко Ю.П.    Драчук Т. О.