ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 р.	Справа № 440/761/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Кононенко З.О.,
Суддів: Мінаєвої О.М. ,  Макаренко Я.М. ,
за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.
представника позивача Костуренко Є.М.
представника відповідача Орлової М.Є.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні  в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.07.2020 року, головуючий суддя І інстанції: С.С. Бойко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, повний текст складено 17.07.20 року по справі № 440/761/20
          за позовом        Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТРЕЙДИНГ"  
          до        Головного управління ДПС у Полтавській області ,        Державної податкової служби України                
          про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
11 лютого 2020 року  Товариство з обмеженою відповідальністю "АСТРЕЙДИНГ" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень комісії Головного управління ДПС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 05.12.2019 №1345936/42684204, №1345938/42684204, №1345939/42684204, №1345940/42684204, №1345941/42684204, №1345942/42684204, №1345943/42684204 та від 06.12.2019 №1345941/42684204, №1345942/42684204, №1345943/42684204, №1346747/42684204, №1346748/42684204, №1346746/42684204, №1346745/42684204, №1346749/42684204, №1346750/42684204, №1346744/42684204, №1346743/42684204, №1346732/42684204, №1346731/42684204, №1346730/42684204, №1346738/42684204, №1346737/42684204, №1346739/42684204, №1346733/42684204, №1346734/42684204, №1346736/42684204, №1346735/42684204, №1346740/42684204 та зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 14.11.2019 №123, №124, №125, №126, №127, від 15.11.2019 №128, №129, №130, від 16.11.2019 №131, 132, 133, від 19.11.2019 №134, №135, №136, №137, №138, від 20.11.2019 №139, №140, №141 та від 26.11.2019 №110, №111, №112, №113, №114, №115, №116, №117, №118, №119.
          В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про невідповідність спірних рішень  вимогам чинного законодавства, оскільки вони містять лише загальні твердження про ненадання документів без конкретизації того які саме документи не надано. Отже, у спірних рішеннях відсутні чіткі підстави для їх прийняття.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07.07.2020 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТРЕЙДИНГ" до Головного управління ДПС у Полтавській області, Державна податкова служба України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.
Визнано протиправними та скасовано рішення комісії Головного управління Державної податкової служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 05.12.2019 №1345936/42684204, №1345938/42684204, №1345939/42684204, №1345940/42684204, №1345941/42684204, №1345942/42684204, №1345943/42684204 та від 06.12.2019 №1345941/42684204, №1345942/42684204, №1345943/42684204, №1346747/42684204, №1346748/42684204, №1346746/42684204, №1346745/42684204, №1346749/42684204, №1346750/42684204, №1346744/42684204, №1346743/42684204, №1346732/42684204, №1346731/42684204, №1346730/42684204, №1346738/42684204, №1346737/42684204, №1346739/42684204, №1346733/42684204, №1346734/42684204, №1346736/42684204, №1346735/42684204, №1346740/42684204.
Зобов`язано ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 14.11.2019 №123, №124, №125, №126, №127, від 15.11.2019 №128, №129, №130, від 16.11.2019 №131, 132, 133, від 19.11.2019 №134, №135, №136, №137, №138, від 20.11.2019 №139, №140, №141 та від 26.11.2019 №110, №111, №112, №113, №114, №115, №116, №117, №118, №119 виписані та подані на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю "АСТРЕЙДИНГ". 
Відповідач, Головне управління ДПС у Полтавській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Так, в апеляційній скарзі представник Головного управління ДПС у Полтавській області зазначає, що на його думку, спірні рішення про відмову у реєстрації податкових накладних прийнято у зв`язку з ненаданням позивачем первинних документів щодо постачання /придбання товарів/ послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження, продукції, складські документи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки та накладних.
Позивач надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначено, що в Постанові КМУ від 21 лютого 2018 р. № 117 в п. 13 зазначено: у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються, зокрема п.4: пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Тобто, вказано саме на пропозицію подати окремі документи, а не обов`язок їх подання.
В п. 15 Порядку вказано, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування. 
Позивач зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом/конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття. Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. 
Позивач зауважує, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. При цьому здійснення моніторингу не повинне підміняти, за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації власних, управлінських функцій податкового органу. Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обгрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. 
На думку позивача, наявність або відсутність окремих документів або ж помилки у їх оформлені не є підставою для переконання про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.  
В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Головного управління ДПС у Полтавській області підтримала апеляційну скаргу, просила задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.
Представник позивача, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ТОВ "Астрейдинг" зареєстровано як юридичну особу про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 10.12.2018 зроблено запис №15851020000010487.
Позивач є платником податку на додану вартість, що не заперечується відповідачами по справі.
24.10.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "4А Студіо" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Астрейдинг" (постачальник) укладено договір поставки №24/10/2019-5 за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець прийняти і сплатити на умовах, викладених в Договорі і Додатках до нього нафтопродукти. 
На виконання умов вказаного договору виписано рахунки на оплату, видаткові накладні. Оплата та транспортування товару підтверджуються платіжними дорученнями та товарно-транспортними накладними. 
24.10.2019 між позивачем (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хуббер Україна" (покупець) укладено договір поставки №24/10/2019-3, за умов якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець прийняти і сплатити на умовах, викладених в Договорі і Додатках до нього нафтопродукти.
На виконання умов вказаного договору виписано рахунки на оплату, видаткові накладні. Оплата та транспортування товару підтверджуються платіжними дорученнями та товарно-транспортними накладними. 
24.10.2019 між ТОВ "Астрейдинг" (постачальник) та ТОВ "РХЗ Україна" (покупець) укладено договір поставки №24/10/2019-4, за умов якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець прийняти і сплатити на умовах, викладених в Договорі і Додатках до нього нафтопродукти.
На виконання умов вказаного договору виписано рахунки на оплату, видаткові накладні. Оплата та транспортування товару підтверджуються платіжними дорученнями та товарно-транспортними накладними. 
Крім того, 14.11.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтопромгруп" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Астрейдинг" (продавець) укладено договір поставки №14112019-1 за умовами якого продавець зобов`язується протягом терміну дії цього Договору продавати у власність Покупця сировину, а покупець зобов`язується приймати у власність та оплатити товар згідно умов цього договору. 
На виконання умов вказаного договору виписано рахунки на оплату, видаткові накладні. Оплата та транспортування товару підтверджуються платіжними дорученнями та товарно-транспортними накладними. 
На виконання умов вказаних договорів позивачем виписано: податкові накладні від 26.11.2019 №119 на загальну суму 232770,02 грн, у тому числі ПДВ – 38795,00 грн, №118 на загальну суму 1443080,12 грн, у тому числі ПДВ - 23846,69 грн, №113 на загальну суму 160840,46 у тому числі ПДВ 26806,74 грн, №110 на загальну суму 249650,51 у тому числі ПДВ 41608,42 грн; від 26.11.2019 №111 на загальну суму 248980,90 грн в тому числі 41496,82 грн, №114 на загальну суму 91397,28 грн в тому числі ПДВ 15232,88 грн, №117 на загальну суму 255924,79 грн в тому числі ПДВ 42654,13 грн; від 26.11.2019 №112 на загальну суму 249129,07 в тому числі ПДВ 41521,51 грн, №115 на загальну суму 260873,42 грн в тому числі ПДВ 43478,90 грн, №116 на загальну суму 245180,20 грн в тому числі ПДВ 40863,37 грн; від 14.11.20196 №123 на загальну суму 411840,00 грн в тому числі ПДВ 68640,00, №124 на загальну суму 427680,00 в тому числі ПДВ 71280,00 грн, №125 на загальну суму 427680,00 грн в тому числі ПДВ 71280,00 грн, №126 на загальну суму 427680,00 в тому числі ПДВ 71280,00 грн, №127 на загальну суму 435600,00 в тому числі ПДВ 72600,00 грн, №128 на загальну суму 427680,00 в тому числі ПДВ 71280,00 грн, №129 на загальну суму 411840,00 в тому числі ПДВ 68640,00 грн, №130 на загальну суму 430056,00 в тому числі ПДВ 71676,00 грн, №131 на загальну суму 364662,00 в тому числі ПДВ 303885,00 грн, №132 на загальну суму 364662,00 в тому числі ПДВ 60777,00 грн, №133 на загальну суму 351156,00 в тому числі ПДВ 58526,00 грн, №134 на загальну суму 352560,00 в тому числі ПДВ 58760,00 грн, №135 на загальну суму 366120,00 в тому числі ПДВ 61020,00 грн, №136 на загальну суму 366120,00 в тому числі ПДВ 61020,00 грн, №137 на загальну суму 366120,00 в тому числі ПДВ 61020,00 грн, №138 на загальну суму 372900,00 в тому числі ПДВ 62150,00 грн, №139 на загальну суму 390000,00 в тому числі ПДВ 65000,00 грн, №140 на загальну суму 405000,00 в тому числі ПДВ 67500,00 грн, №141 на загальну суму 300750,00 в тому числі ПДВ 50125,00 грн.
Вказані податкові накладні подано для реєстрації в ЄРПН.
27.11.2019 позивачем отримано квитанції, у яких зазначено, що документ прийнято, реєстрацію зупинено. Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація  податкових накладних зупинено. ПН/РК  відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.
Позивачем 03.12.2019, 04.12.2019 подано пояснення та копії документів, про підтвердження реальності операцій по зупиненим податковим накладним.
Комісією ГУ ДПС у Полтавській області 05.12.2019 прийнято рішення №1345936/42684204, №1345938/42684204, №1345939/42684204, №1345940/42684204, №1345941/42684204, №1345942/42684204, №1345943/42684204, а 06.12.2019 прийнято рішення №1345941/42684204, №1345942/42684204, №1345943/42684204, №1346747/42684204, №1346748/42684204, №1346746/42684204, №1346745/42684204, №1346749/42684204, №1346750/42684204, №1346744/42684204, №1346743/42684204, №1346732/42684204, №1346731/42684204, №1346730/42684204, №1346738/42684204, №1346737/42684204, №1346739/42684204, №1346733/42684204, №1346734/42684204, №1346736/42684204, №1346735/42684204, №1346740/42684204 .
Відповідно до вказаних рішень підставою для відмови в реєстрації податкових накладних є ненадання платником податків копій документів: договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них, первинних документів щодо постачання/придбання товарів/ послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством. 
Не погодившись із зазначеними рішеннями, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані рішення відповідача про відмову в реєстрації податкових накладних прийняті не на підставі та не в спосіб, визначені чинним законодавством.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом підпункту "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.      
Відповідно до абзацу першого пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Також абзацом першим пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку – продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
          Отже, платник податку – постачальник з настанням першої із подій виникнення податкових зобов`язань, визначених у пункті 187.1 статті 187 Податкового кодексу України,  зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Абзацом другим пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Таким чином, достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, є зареєстрована у ЄРПН податкова накладна.       
Водночас згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Так, механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117 (надалі – Порядок №117).          
Згідно з пунктом 3 Порядку №117 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податкові накладні/розрахунки коригування, що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до таких ознак: 1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, що є звільненою від оподаткування; 2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку; 3) одночасно значення показників D та P, розрахованих у наведеному у цьому підпункті, мають такі розміри: D > 0,03, P < Pм х 1,4, де: D - розрахункова величина, яка дорівнює S/T; S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої під час ввезення товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами; T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування; P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування; Pм - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування. Значення показника D за останні 12 календарних місяців обраховується ДФС станом на перше число календарного місяця та кожного 10 числа стає доступним платнику податку в електронному кабінеті.
Відповідно до пункту 4 Порядку №117 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної / розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак, визначених у пункті 3 цього Порядку, такі податкова накладна/розрахунок коригування не підлягають моніторингу та підлягають реєстрації в Реєстрі.
Згідно з пунктом 5 Порядку №117 податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.
Пунктами 6 та 7 вказаного Порядку №117 визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
          У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
Отже, підставами для зупинення реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування є наступна відповідність:
1) платника податку – критеріям ризиковості платника податку;
2) податкової накладної/розрахунку коригування – критеріям ризиковості здійснення операції.
Як вище зазначено, реєстрація поданої позивачем податкової накладної зупинена у зв`язку з тим, що податкова накладна відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку.
Згідно з пунктом 10 Порядку №117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.
Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.
Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики.
ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.          
У Листі Державної фіскальної служби України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18 "Критерії ризиковості здійснення операцій", зокрема, зазначено, що платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: 1.6 " комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс); наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником".
Аналізуючи наведені нормативно правові акти, колегія суддів дійшла висновку, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку контролюючий орган має вказати чіткі підстави для такого рішення. 
Проте, надіслані позивачу квитанції таких підстав не містить.
Крім того, з системного аналізу положень пунктів 6, 7 Порядку №117, колегія суддів вбачає, що підставами для зупинення реєстрації податкової накладної є або відповідність платника податків критеріям ризиковості платників податків, або відповідність податкової накладної критеріям ризиковості здійснення операції. 
Пунктом 21 Порядку №117 визначено, що підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
Згідно з пунктом 22 Порядку №117 рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 2 підлягає реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена. Відповідне рішення набирає чинності після реєстрації його в такому Реєстрі.
Положеннями пункту 23 Порядку №117 передбачено, що Комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку.
Отже, як вбачається з матеріалів справи, у спосіб, визначений Порядком №117, позивачем направлено відповідачу пояснення та копії документів до зазначених господарських операції та податкових накладних.
Водночас у спірних рішеннях про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації зазначено інші підстави для відмови у реєстрації податкової накладної, а саме: договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них, первинних документів щодо постачання/придбання товарів/ послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством. 
Колегія суддів зазначає, що у спірних рішеннях про відмову у реєстрації податкових накладних підстави для їх прийняття носять загальний характер.
Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги відповідача щодо правомірності винесених рішень, у зв`язку з тим, що позивачем контролюючому органу не надано договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них, первинних документів щодо постачання/придбання товарів/ послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством, є безпідставними, оскільки в матеріалах справи наявні належним чином завірені договори поставок, рахунки на  оплату, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення, акти про надання послуг, банківські виписки.
          За умови наявності належним чином оформлених договорів поставок, рахунків на оплату, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, платіжних доручень, актів про надання послуг тощо, не надання позивачем лише специфікацій до вказаних договорів поставки, не може бути підставою для висновку про відсутність господарської операції.
Податкові накладні від 14.11.2019 №123, №124, №125, №126, №127, від 15.11.2019 №128, №129, №130, від 16.11.2019 №131, 132, 133, від 19.11.2019 №134, №135, №136, №137, №138, від 20.11.2019 №139, №140, №141 та від 26.11.2019 №110, №111, №112, №113, №114, №115, №116, №117, №118, №119 відповідає вимогам пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, що контролюючий орган не заперечує. 
З матеріалів справи вбачається, що Комісією, як підставу для відмови у реєстрації податкової накладної, зазначено додаткову інформацію, а саме: договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них, первинних документів щодо постачання/придбання товарів/ послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
Інших недоліків у документах, наданих позивачем Комісією в оскаржуваному рішенні  не зазначено.
Слід звернути увагу, що суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що беручи до уваги наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами, контролюючий орган не мав правових підстав для відмови позивачу в реєстрації податкових накладних від 14.11.2019 №123, №124, №125, №126, №127, від 15.11.2019 №128, №129, №130, від 16.11.2019 №131, 132, 133, від 19.11.2019 №134, №135, №136, №137, №138, від 20.11.2019 №139, №140, №141 та від 26.11.2019 №110, №111, №112, №113, №114, №115, №116, №117, №118, №119.
З огляду на зазначене, колегія суддівпогоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність визнати протиправними та скасувати оскаржувані рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.
Щодо доводів апеляційної скарги про необгрунтованість позовної вимоги про зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 14.11.2019 №123, №124, №125, №126, №127, від 15.11.2019 №128, №129, №130, від 16.11.2019 №131, 132, 133, від 19.11.2019 №134, №135, №136, №137, №138, від 20.11.2019 №139, №140, №141 та від 26.11.2019 №110, №111, №112, №113, №114, №115, №116, №117, №118, №119, складені та подані на реєстрацію ТОВ "Астрейдинг", колегія суддів зазначає наступне.
Згідно із пунктом 28 Порядку №117 податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; протягом п`яти робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить менше 30 млн. гривень; протягом семи робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 30 млн. гривень включно.
При цьому, згідно з нормами пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:
прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;
набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);
неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
          Постановою Кабінету Міністрів України "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" від 18.12.2018 №1200 утворено Державну податкову службу України та  Державну митну службу України  реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.
          Абз. 3 п. 2 вказаної Постанови встановлено, що Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності. 
          Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №227 затверджено положення про Державну податкову службу України (далі по тексту Положення).
          Пунктом 1 Положення встановлено, що Державна податкова служба України (ДПС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).
          Розпорядженням Кабінету міністрів України від 21.08.2019 №683-р погоджено  пропозицію Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 р. № 227 "Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України" (Офіційний вісник України, 2019 р., № 26, ст. 900) функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
          Наказом Державної податкової служби України від 28.08.2019 №36 розпочато виконання Державною податковою службою України функцій і повноважень Державної фіскальної служби України. 
З 28.08.2019 ведення Єдиного реєстру податкових накладних перейшло до Державної податкової служби України. 
Таким чином, реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС, як правонаступника ДФС.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з метою відновлення прав та інтересів позивача необхідно зобов`язати ДПС України зареєструвати  в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від  14.11.2019 №123, №124, №125, №126, №127, від 15.11.2019 №128, №129, №130, від 16.11.2019 №131, 132, 133, від 19.11.2019 №134, №135, №136, №137, №138, від 20.11.2019 №139, №140, №141 та від 26.11.2019 №110, №111, №112, №113, №114, №115, №116, №117, №118, №119, складені та подані на реєстрацію ТОВ "Астрейдинг".
Також, колегія суддів, звертає увагу на те, що ч.1 ст.10 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожному гарантовано право на свободу вираження поглядів та одержання інформації.
Зокрема, у рішенні Європейського Суду у справі "Леандер проти Швеції" від 26 березня 1987 року, серія А, № 116, § 74) зазначено, що свобода отримувати інформацію, про яку йдеться в пункті 2 статті 10 Конвенції, стосується передусім доступу до загальних джерел інформації і її основним призначенням є заборонити державі встановлювати будь-якій особі обмеження одержувати інформацію, яку інші особи бажають або можуть бажати повідомити цій особі.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі “Серявін та інші проти України” (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.
Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Колегія суддів вважає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.07.2020 року по справі № 440/761/20 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог Головного управління ДПС у Полтавській області.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.  
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області  залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.07.2020 року по справі № 440/761/20  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.О. Кононенко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	О.М. Мінаєва    Я.М. Макаренко   	
Повний текст постанови складено  17.12.2020 року