Справа № 362/2995/20                                                                                                                                   Суддя в І-й інстанції Марчук О.Л.
Провадження № 33/824/3930/20                                                                                                    Суддя в 2-й інстанції  Свінціцька О.П.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
06 жовтня 2020 року                                                                                м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі:
судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Ясько П.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30.06.2020, -
в с т а н о в и в:
Постановою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області  від 30 червня 2020 року 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,- 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого       ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.
ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 05 червня 2020 року о 22 годині 15 хвилин, керуючи автомобілем марки «Renault Laguna» номерний знак НОМЕР_1 на 2-му кілометрі + 300 метрів автодороги Глеваха - Обухів у Васильківському районі Київської області, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди , чим порушив вимоги пунктів 12.1 і 12.3 ПДР України, внаслідок чого здійснив наїзд у вибоїну (яму), що спричинило пошкодження вказаного транспортного засобу.

У апеляційній скарзі  ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Так, апелянтом звернуто увагу про те, що матеріали справи не містять доказів наявності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Указав, що даний відрізок дороги не був освітлений, була темна пора доби, коли виникла небезпека для руху у вигляді перешкоди, а саме вибоїни, він негайно вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу безпечного для інших учасників руху та об`їзду перешкоди. Але оскільки освітлення було відсутнє та пошкодження дороги було досить велике, він об`єктивно не зміг уникнути даної вибоїни. Вважав, що ним були вжиті усі заходи для уникнення дорожньо - транспортної пригоди, був дотриманий швидкісний режим та не порушені правила дорожнього руху, але у зв`язку з відсутністю освітлення та великим обсягом пошкоджень дорожнього полотна не вдалося уникнути наїзду транспортного засобу на перешкоду (вибоїну). На переконання апелянта, інспектор патрульної поліції хибно оцінив ситуацію, переплутавши вину особу із потерпілим, тим самим склавши протокол із порушенням чинного законодавства, оскільки вважав, що в даному випадку потерпілим від дорожньо - транспортної пригоди  є саме він. Просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Вислухавши пояснення:
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Ясько П.С., які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;
вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке. 
Доводи апеляційної скарги щодо незаконності винесеної постанови судді, апеляційний суд вважає слушними, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи.
Як вбачається із змісту постанови, суддею місцевого суду визнано доведеною ту обставину, що в дорожній обстановці, яка склалася, ОСОБА_1 допустив порушення вимог п.п. 12.1, 12.3 ПДР України, яке проявилось у тому, що водій під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди .
За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Цих вимог закону при прийняті рішення щодо ОСОБА_1 суддею дотримано не було. Так, поза увагою судді залишилась та обставина, що матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б указували на доведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, яке проявилось у недотриманні ним вимог п.п. 12.1, 12.3 ПДР України, що призвело до пошкодження транспортного засобу. В обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 суддя послався на схему ДТП та протокол про адміністративне правопорушення. Посилання судді місцевого суду на схему ДТП, як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є не достатньо мотивованими, оскільки дана схема не містить у собі достатніх даних, які б безпосередньо указували на порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 12.1, 12.3 ПДР України.
Апеляційний суд приймає пояснення ОСОБА_1 надані ним під час апеляційного розгляду, щодо події дорожньо-транспортної пригоди, оскільки вони є послідовними та узгоджуються між собою.
Окрім цього, апеляційний суд зважає на відсутність будь-яких попереджувальних знаків про ділянку дороги з вибоїнами на автомобільній дорозі де мала місце дорожньо-транспортна пригода, зокрема попереджувального знаку 1.12 ПДР України.
Зважаючи на викладене, постанова судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1. ст.247 КУпАП, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події правопорушення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.
 Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.124 КУпАП  закрити  на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події адміністративного правопорушення.
Постанова оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                                                    О.П. Свінціцька