ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7017/20 Справа № 216/7404/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Онопченко Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року                        Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі: 
головуючого         -        Лаченкової О.В.
суддів          -        Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.
при секретарі         -        Кравченко Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз"
на ухвалу Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 червня 2020 року
по справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення зустрічного позову по справі за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товаритсва "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" про захист прав споживача та визнання дій незаконними, -

ВСТАНОВИЛА:
В грудні 2019 року до Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов позов Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу.
В грудні 2019 року до Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов зустрічний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товаритсва "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" про захист прав споживача та визнання дій незаконними.
Ухвалою Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 червня 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення зустрічного позову по справі за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товаритсва "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" про захист прав споживача та визнання дій незаконними – задоволено.
Заборонено працівникам акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення газопостачання в домоволодіння споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . 
В апеляційній скарзі АТ "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" просить скасувати ухвалу Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 червня 2020 року.
У відзиві ОСОБА_1 на апеляційну скаргу АТ "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" на ухвалу Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 червня 2020 року просить відмовити АТ "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" у задоволенні апеляційної скарги на ухвалу Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 червня 2020 року та ухвалу Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 червня 2020 року залишити без змін.
Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що в провадженні Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товаритсва "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" про захист прав споживача та визнання дій незаконними.
12 червня 2020 року  ОСОБА_1  звернувся з заявою про забезпечення зустрічного позову шляхом заборони працівникам акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення газопостачання в домоволодіння споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування своєї заяви він зазначає, що рішення комісії АТ “ОГС “Криворіжгаз” від 08.08.2019 року щодо задоволення Акту про порушення №483 від 26.07.2019 року та дії працівників АТ “ОГС “Криворіжгаз” в частині прийняття рішення комісії від 08.08.2019 року й від 12.09.2019 року щодо нарахування для оплати необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу на суму 304 697,96 грн. за період з 26.01.2019 року по 26.07.2019 року щодо домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 є незаконними та оскаржує їх. Разом з тим представники АТ «Криворіжгаз» мають намір відключити від газопостачання належне йому домоволодіння, про що свідчать неодноразові візити останніх, а також відповідний рахунок на оплату, в якому вказано про припинення газопостачання протягом 15 днів.
Також судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 оскаржує дії працівників підприємства в частині прийняття рішення комісії від 08.08.2019 року щодо задоволення Акту про порушення від 26.07.2019 року № 483 та від 12.09.2019 року щодо нарахування для оплати необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу на суму 304 697 грн 96 коп. за період з 26.01.2019 року до 26.07.2019 року стосовно належного йому домоволодіння та просить скасувати відповідне рішення. 
Крім того, у розрахунку на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму газу від 08 серпня 2019 року ОСОБА_1 дійсно було повідомлено про те, що в разі несплати нарахованої суми протягом 15 днів - газопостачання буде припинено, а заборгованість буде стягнуто в судовому порядку (а.с. 120). 
При цьому, на виконання цього попередження АТ «Криворіжгаз» вже звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення відповідної заборгованості.
Частинами 1, 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.
У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Водночас процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Забезпечення позову повинно гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Головною метою забезпечення позову є негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання спричинення завдання значної шкоди заявнику.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення або ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. При цьому загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.
При цьому, вжиття такого виду забезпечення позову як заборона відключення постачання газу не створить негативних наслідків і не перешкоджатиме господарській діяльності відповідача, який не позбавлений права нараховувати вартість спожитого газу протягом судового розгляду та в подальшому пред`явити до позивача вимоги щодо сплати цієї вартості, а також забезпечить рівний баланс прав та обов`язків сторін у справі та усуне можливі подальші спори в разі задоволення заявлених позовних вимог, тобто буде сприяти ефективному захисту прав позивача.
Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що між сторонами дійсно виник спір щодо правомірності нарахування необлікованого об`єму природного газу та позивачем за зустрічним позовом доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити ефективний захист його порушених прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду.
Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не було зазначено жодних обставин, що підтверджуються належними та допустимими засобами доказування та те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки суперечать наявним в матеріалах справи доказам.
Крім того, судом першої інстанції при розгляді зазначеної заяви було досліджено всі надані сторонами докази та правильно застосовано й дотримано норми матеріального та процесуального права. 
При цьому, суд першої інстанції встановив, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій відповідача щодо припинення газопостачання та врахував, що спосіб забезпечення шляхом заборони вчиняти дії з припинення газопостачання є адекватним захистом для попередження потенційних труднощів для відновлення порушених прав позивача.
А тому, виходячи з обсягу заявлених позовних вимог у даній справі, обраний судом спосіб забезпечення позову відповідає вимогам співмірності.
Також, обраний вид забезпечення позову не впливає на матеріальний стан відповідача та не призводить до понесення додаткових витрат чи збитків унаслідок його застосування. 
Окрім того, слід зазначити, що застосовані заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер.
Посилання апелянта, що заборона АТ “Криворіжгаз” вчиняти будь-які дії спрямовані на газопостачання в домоволодінні позивача порушує правила безпеки системи газопостачання, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки апелянтом не надано належних доказів на підтвердження вказаному.
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення в оскарженій частині – не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвалу суду – без змін.
Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 149, 150, 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" - залишити без задоволення.
Ухвалу Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 червня 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича 

М.Ю.Петешенкова