Постанова                                                                     
Іменем  України
 
18 листопада 2020 року
м. Київ
 
справа № 333/530/18
провадження № 61-13506св19
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Ступак О. В.,
суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С., Погрібного С. О., 
Яремка В. В. (суддя-доповідач),
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідач - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Славута-16»,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Будівник-10»,  
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Котелевського Костянтина Володимировича на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2019 року у складі судді Стоматова Е. Г. та постанову Запорізького апеляційного суду від 13 червня 2019 року у складі колегії суддів: Бєлки В. Ю., Кочеткової І. В., Маловічко С. В.,
ВСТАНОВИВ:
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог та рішень судів
У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Славута-16» (далі - 
ОСББ «Славута-16»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Будівник-10» (далі - ОСББ «Будівник-10»), про визнання недійсними рішення установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку, установчих документів та скасування державної реєстрації.
На обґрунтування позову посилалася на таке. У березні 2016 року їй стало відомо, що відокремлені ініціативні групи мають намір створити декілька ОСББ в одному багатоквартирному будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим вона звернулася до Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України з клопотанням надати їй інформацію, чи можливо створення двох ОСББ в одному багатоквартирному будинку. Департамент систем життєзабезпечення та житлової політики міністерства повідомив, що в одному багатоквартирному будинку може бути створено тільки одне об`єднання, власники квартир та нежитлових приміщень у двох і більше багатоквартирних будинках, об`єднаних спільною прибудинковою територією, елементами благоустрою, обладнанням, інженерною інфраструктурою, можуть створити одне об`єднання. Згідно з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за адресою: АДРЕСА_1 , з 12 травня 2016 року зареєстровано ОСББ «Будівник-10». Влітку 2017 року їй стало відомо, що за наявності вже існуючого ОСББ «Будівник-10» у тому ж будинку за тією ж адресою з 17 травня 2016 року зареєстровано ОСББ «Славута-16», у зв`язку з чим вона звернулась до Міністерства юстиції України з проханням роз`яснити, на підставі чого склалася така ситуація, на що 29 червня 2017 року отримала відповідь, що в одному багатоквартирному будинку може бути створено тільки одне об`єднання, що визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Отже, і Міністерства юстиції України, і Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України виключили можливість створення двох ОСББ в одному багатоквартирному будинку. У вересні 2017 року позивач отримала судовий наказ від 29 серпня 2017 року про стягнення боргу за заявою ОСББ «Славута-16», у зв`язку з чим вона звернулася до суду із заявою про скасування зазначеного судового наказу, внаслідок чого 09 жовтня 2017 року наказ був скасований. 12 жовтня 2017 року вона звернулася до Комунарського відділення поліці Дніпровського відділу Головного Управління Національної поліції в Запорізькій області із заявою про вчинення дій, що мають ознаки злочину, передбаченого статтею 190 Кримінального кодексу України, оскільки згідно із судовим наказом, який було скасовано, незаконна реєстрація ОСББ «Славута-16» проведена з метою заволодіння грошовими коштами за нібито надані позивачу послуги. Під час проведеної перевірки встановлено, що будинок АДРЕСА_1 складається з 12 під`їздів. У 1969 році за зазначеною адресою зареєстровано два житлово-будівельні кооперативи (далі - ЖБК) з розподілом обслуговування будинку по 6 під`їздів на кожен кооператив, про що свідчать дані технічних паспортів будинку. Зареєстрованим кооперативам присвоєний ідентифікаційний код юридичної особи, дані про що внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. У 2016 році зазначені житлово-будівельні кооперативи на підставі рішень загальних зборів реорганізовані в ОСББ «Славута-16» та ОСББ «Будівник-10», які є повними правонаступниками усього майна, майнових прав і обов`язків колишніх ЖБК. Квартира № 108 , у якій вона мешкає, розташована у 7 під`їзді і перебуває на обслуговуванні ОСББ «Славута-16». За результатами перевірки, поліцією не було встановлено ознак кримінального чи адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим вона звернулася до суду.
Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати недійсними рішення установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 про створення ОСББ «Славута-16» від 17 травня 2016 року, визнати недійсними установчі документи відповідача - ОСББ «Славута-16» та скасувати державну реєстрацію ОСББ «Славута-16», зобов`язати державного реєстратора - Управління державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про припинення ОСББ «Славута-16».
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 березня 2018 року замінено неналежну третю особу - Управління державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради на належну - Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2018 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСББ «Будівник-10».
Рішенням Комунаського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2019 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 13 червня 2019 року, у задоволенні позову відмовлено.
Рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані тим, що ОСББ «Славута-16» зареєстроване у встановленому законом порядку, а тому відсутні підстави для задоволення позову.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги і позиції інших учасників
У вересні 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Котелевський К. В. звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували частину третю статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», яка встановлює, що в одному багатоквартирному будинку може бути створено тільки одне об`єднання.  
У вересні 2019 року надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому 
ОСББ «Славута-16» просило касаційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 01 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали.
Ухвалою Верховного Суду від 09 листопада 2020 року справу призначено до судового розгляду.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція Верховного Суду
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (08 лютого 2020 року).
Касаційна скарга у цій справі подана у липні 2019 року, тому вона підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 460-ІХ.
Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (тут і далі - у редакції до набрання чинності Законом № 460-IX) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та відзиву на неї, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. 
Зазначеним вимогам оскаржувані судові рішення не відповідають.
Суди встановили, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Житловий будинок АДРЕСА_1 складається з 12 під`їздів.
У 1969 році за зазначеною адресою було зареєстровано два ЖБК: «Будівник-10» та «Комунаровець-8» - з розподілом обслуговування будинку по 6 під`їздів на кожен.
Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 03 жовтня 1968 року № 463 за адресою: АДРЕСА_1 житловий будинок поділений на два окремих житлових фонди між кооперативами: ЖБК «Будівник-10» - 100-квартирний будинок №  7 , житловою площею 2 986 кв. м, та ЖБК «Комунаровець-8» - 100-квартирний будинок №  8 , житловою площею 2 986 кв. м.
Квартира АДРЕСА_1 була віднесена до ЖБК «Комунаровець-8».
У травні 2016 року відбулися загальні збори мешканців зазначених будинків, на яких було прийнято рішення про створення ОСББ.
17 травня 2016 року проведені загальні збори мешканців, за результатами голосування та відповідно до статті 5 Закону України «Про реорганізацію житлово-будівельних кооперативів в об`єднання» прийнято рішення про реорганізацію ЖБК «Комунаровець-8» на вул. Північнокільцевій, 20 шляхом перетворення його в ОСББ «Славута-16», а ЖБК «Будівник-10» - 
в ОСББ «Будівник-10».
Статтею 124 Конституції України передбачено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.
Згідно з частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а частиною першою статті 16 цього Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших відносин, крім справ, розгляд яких здійснюється за правилами іншого судочинства. 
Пунктом 3 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.
Згідно з частиною першою статті 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.
Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
Відповідно до частини другої статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.
Частиною другою статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України.
Згідно з частиною першою статті 85 ЦК України непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками.
Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад (частина перша статті 98, частина перша статті 99 ЦК України)
Отже, зазначений Закон визначає ОСББ як юридичну особу, створену власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння щодо використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.
У постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 462/2646/17 (провадження 
№ 11-1272пп18) Велика Палата Верховного Суду виклала правовий висновок, відповідно до якого правовідносини між власником нерухомого майна у житловому будинку та ОСББ, яке створене у тому ж будинку, найбільш подібні до спорів, пов`язаних із діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи (пункт 3 частини першої статті 20 ГПК України).
Водночас відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.
Тобто спір між співвласником нерухомого майна - членом ОСББ та самим ОСББ, створення якого оскаржується, є подібним до корпоративного спору.
Саме такий та подібні до нього правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 20 вересня 2018 року у справі № 813/6286/15 (провадження № 14-576апп18), від 02 жовтня 2019 року у справі 
№ 501/1571/16-ц (провадження № 14-472цс19), від 26 лютого 2020 року у справі № 473/2005/19 (провадження № 14-634цс19) та Верховним Судом у постанові від 02 вересня 2020 року у справі № 463/3644/17 (провадження № 61-7994св19).
Ураховуючи, що позивач є власником квартири у багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_1 , а спір стосується захисту її прав як співвласника майна зазначеного будинку, порушених, на її думку, створенням ОСББ «Славута-16», зазначений спір є наближеним до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, а отже, повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.
Зважаючи на наведене, позов про визнання недійсними рішення установчих зборів ОСББ «Славута-16», установчих документів та скасування державної реєстрації не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а повинен розглядатися у порядку господарського судочинства.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Згідно зі статтею 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі.
Згідно з частиною першою та другою статті 414 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі з підстав, передбачених статтею 255 цього кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги.
Однією з підстав для закриття провадження у справі є те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України).
Тому є підстави для виходу за межі доводів касаційної скарги, скасування оскаржуваних судових рішень та закриття провадження у справі.
Що ж до доводів касаційної скарги, які в основному стосуються вирішення спору по суті, то вони, з огляду на наявність підстав для скасування судових рішень та закриття провадження у справі, не заслуговують на увагу.
Щодо наслідків закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України
Відповідно до частин третьої та четвертої статті 258 ЦПК України розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку закінчується прийняттям постанови.
Верховний Суд бере до уваги, що зміни до ЦПК України, внесені Законом № 460-IX, пов`язані не лише з розглядом касаційних скарг, який відповідно до частини четвертої статті 258 ЦПК України завершується прийняттям постанови. Закон № 460-IX вніс зміни до порядку повернення справ після закінчення касаційного розгляду. Так, згідно з пунктом 8 Закону № 460-IX абзац перший частини першої статті 256 ЦПК України викладений у такій редакції: «Якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі».
Отже, закінчивши касаційний розгляд і закриваючи провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, з 08 лютого 2020 року суд касаційної інстанції має роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства.
З огляду на те, що Верховний Суд дійшов висновку на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України закрити провадження у справі, Верховний Суд відповідно до частини першої статті 256 ЦПК України у редакції Закону № 460-IX роз`яснює позивачеві його право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до Верховного Суду із заявою про направлення справи до відповідного суду господарської юрисдикції.
Керуючись пунктом 1 частини першої статті 255, частиною першою статті 256, пунктом 5 частини першої статті 409, частинами першою та другою статті 414, статтями 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - Котелевського Костянтина Володимировича задовольнити частково.
Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 13 червня 2019 року скасувати.
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Славута-16», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Будівник-10», про визнання недійсним рішення установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку, установчих документів закрити.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                 О. В. Ступак
 
Судді:                                                                                                             І. Ю. Гулейков
 
                                                                                                                   А. С. Олійник
 
                                                                                                                   С. О. Погрібний
 
                                                                                                                        В. В. Яремко