ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2740/20 Справа № 199/3405/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Токар Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року                                                                        м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді – Свистунової О.В.,
суддів – Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,
за участю секретаря – Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “Страхова група “ТАС”

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2019 року

по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства “Страхова група “ТАС” до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, –

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2019 року Приватне акціонерне товариство “Страхова група “ТАС” (далі – ПрАТ “СГ “ТАС”) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 06.01.2016 року близько 16 години 03 хвилини по вулиці Космічній в місті Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «Dасіа», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився під керуванням ОСОБА_1 та «Volkswagen Polo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який належить ПІІ “Віп-Рент”.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження, що підтверджується Актом огляду пошкодженого транспортного засобу від 12.02.2016 року.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.03.2016 року відповідача ОСОБА_1 було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП.

Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 11.02.2016 року та з заявою про виплату страхового відшкодування від 22.04.2016 року. Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди діяв укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 27.11.2015 року за № А1/8685886, за яким позивач застрахував цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами, при використанні транспортного засобу «Dасіа», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

На підставі заяви про настання випадку від 11.02.2016 року, ремонтної калькуляції № 01115_05 було складено страховий акт № 6741Р/05/2016 року від 25.04.2016 року з відповідним розрахунком та сплачено потерпілому 19 072,00 грн.

12 червня 2017 року відповідачу було направлено лист № 1989 ТАС/АГ з вимогою сплатити суму відшкодування заподіяної шкоди, але сума не була сплачена.

Отже, оскільки відповідач не відшкодував шкоду та позивач отримав право вимоги на таке відшкодування, то відповідач повинен відшкодувати шкоду позивачу у примусовому порядку.

Ураховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 19 072,00 грн. та судовий збір в розмірі 1 921,00 грн.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПрАТ “СГ “ТАС”, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК судове рішення повинне ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом першої інстанції установлено, що 06.01.2016 року близько 16 години 03 хвилини ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Dасіа», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на вулиці Космічній в місті Дніпропетровську став учасником дорожньо-транспортної пригоди, але місце пригоди залишив та поліцію не повідомив. ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10 ПДР України. Під час дорожньо-транспортної пригоди завдано матеріальні збитки. Постраждалих людей немає. Відповідно до постанови Амур- Нижньодніпровського суду м. Дніпропетровська від 30.03.2016 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу 255,00 грн. (а.с.7-8).

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобілю марки «Volkswagen Polo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 є ПП “Віп-Рент” (а.с.18).

З наданого суду полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/8685886 від 26.11.2015 року, укладеного з ПрАТ “СГ “ТАС”, забезпеченим транспортним засобом є «Dacia Logan 90L» 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.9).

Як убачається з повідомлення ПП “Віп-Рент” від 11.02.2016 року, 06.01.2016 року о 16:03 год. сталось дорожньо-транспортна пригода за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Перемоги, буд.108 та зазначено потерпілою особою: транспортний засіб «Volkswagen Polo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який належить ПП “Віп-Рент” (а.с.11).

12 лютого 2016 року ПрАТ “СГ “ТАС” складено Акт огляду пошкодженого транспортного засобу, встановлено наявність ряду пошкоджень (а.с.13-14).

22 квітня 2016 року ПІП “Віп-Рент” звернулось до Голови правління АТ “СГ “ТАС” із заявою про страхове відшкодування (а.с.10).

Згідно з ремонтною калькуляцією № 01115_05, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Polo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 19 072,00 грн. (а.с.15-17).

Відповідно до страхового акту № 6741Р/05/2016 від 25.04.2016 року розмір страхового відшкодування, яке підлягає сплаті ПІІ “Віп-Рент” за полісом № АІ8685886 від 26.11.2015 року складає 19 072,00 грн. (а.с.24). Проте, забезпеченим транспортним засобом згідно згаданого вище полісу є «Dacia Logan 90L» 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Встановлено, що ПрАТ “СГ “ТАС” звернулося до ОСОБА_1 з листом від 12.06.2017 року, згідно якого повідомило останнього про заборгованість в сумі 19 072,00 грн. та просило терміново зв`язатись до компанії та узгодити порядок погашення регресної заборгованості (а.с.25).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що страхове відшкодування було виплачено потерпілій стороні, а також підтвердження того, що автомобіль «Volkswagen Polo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди був застрахований.

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму(страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта, який складається страховиком.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди.

Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” порядку.

Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування у випадках передбачених цією статтею.

Так, відповідно до підпункту “в” підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України 2004 року суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Апеляційним судом було витребувано у Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська адміністративний матеріал № 199/841/16 (3/199/848/16) у відношенні ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, стосовно дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 06.10.2016 року.

Під час розгляду адміністративної справи, судом встановлено, що водій автомобіля «Dасіа», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 – ОСОБА_1 , який порушивши пункт 2.10 ПДР України став учасником дорожньо-транспортної пригоди, але місце пригоди залишив та поліцію не повідомив.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.03.2016 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія АП2 № 278044 від 26.01.2016 року водій автомобіля «Dасіа», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 – ОСОБА_1 по вулиці Космічній в місті Дніпрі був учасником дорожньо-транспортної пригоди та з місця пригоди поїхав, поліцію не повідомив.

Згідно особистих пояснень, водій ОСОБА_1 був згоден з протоколом по суті вказаного порушення.

Крім того, у Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області було витребувано інформацію відносно дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 06.01.2016 року по вулиці Космічній в місті Дніпрі.

Згідно повідомлення, відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 КупАП – залишення водієм місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с.142).

Згідно картки обліку адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КупАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Порушення ПДР:10.1 — перед початком руху, або зміною напрямку водій повинен переконатися, що це буде безпечним для всіх учасників руху. Місце скоєння ДТП: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Космічна. Ким розглянуто та приянто рішення: Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в адміністративній справі АП2№278043 від 27.01.2016 року прийнято рішення — накладено стягнення за ст. 124 КУпАП — порушення ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Штраф 30.03.2016 року (а.с.143).

Крім того, позивач в обґрунтування сплати страхового відшкодування на користь ПП “Віп-Рент” в розмірі 19 072,00 грн. надав платіжне доручення № 88591 від 26.04.2016 року, яким підтверджується перерахунок коштів в якості страхового відшкодування на рахунок ПП “Віп-Рент” (а.с.54).

Також, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15.10.2020 року було витребувано у АТ “Кредобанк” належним чином завірені докази, що підтверджують зарахування грошових коштів в розмірі 19 072,00 грн., сплачених в якості страхового відшкодування згідно платіжного доручення № 88591 від 26.04.2016 року на рахунок ПП “Віп-Рент” (а.с.183-184).

На виконання ухвали апеляційного суду, було надано належним чином завірену виписку по особовим рахункам, згідно якої 26.04.2016 року на рахунок ПП “Віп-Рент” було перераховано 19 072,00 грн. в якості страхового відшкодування згідно полісу АІ8685886 від 26.11.2015 року (а.с.183-184).

Крім того, апеляційним судом було витребувано договір-поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 27.11.2015 року за № АІ7615073, укладений між ПрАТ “СК “УСГ” та ПП “Віп-Рент”, який підтверджує, що автомобіль «Volkswagen Polo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди (06.01.2016 року) був застрахований (а.с.100).
Регрес – це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою.
Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України.
Як встановлено судом при розгляді цієї справи, ДТП за участю ОСОБА_1 сталася 06.01.2016 року. 26.04.2016 року на рахунок ПП “Віп-Рент” було перераховано 19 072,00 грн. в якості страхового відшкодування згідно полісу АІ8685886 від 26.11.2015 року (а.с.183-184). ПрАТ “СГ “TAC” звернулося до суду з позовною заявою 24 квітня 2019 року, а згідно штампу поштового відправлення — 18.04.2019 року (а.с.29-30), отже, початком перебігу позовної давності є момент виплати страхового відшкодування — 26.04.2016 року, а закінчення зазначеного строку — 26.04.2019 року. Таким чином, в силу підпункту “в” підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” позовні вимоги ПрАТ “СГ “ТАС” з регресним позовом до ОСОБА_1 , як до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду є обґрунтованими, заявленими без пропуску строку і такими, що підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, не встановив у повному обсязі всіх фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, не надав належної оцінки поданим сторонами доказам, не перевірив належним чином подані позивачем документи.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_1 на користь ПрАТ “СГ “ТАС” підлягає стягненню сума сплаченого страхового відшкодування в розмірі 19 072,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів проходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судових витрат по сплаті судового збору, сплачених останнім за подачу позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 4 802,50 грн. (1 921,00 грн. + 2 881,50 = 4 802,50 грн.).

Керуючись ст.ст. 259,268,374,376,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “Страхова група “ТАС” – задовольнити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2019 року – скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства “Страхова група “ТАС” до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди – задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства “Страхова група “ТАС” суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 19 072,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства “Страхова група “ТАС” судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 802,50 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко