РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2020 року
м. Рівне

Справа № 563/904/19
Провадження № 22-ц/4815/1027/20

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
               
головуючого судді – Шимківа С.С.,
суддів: –  Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.,
секретар судового засідання – Тхоревський С.О.,

учасники справи: 
позивач –  ОСОБА_1 ,
відповідач – Корецька міська рада Рівненської області,
відповідач – Голова Корецької міської ради Рівненської області Дмитрук 
Людмила Миколаївна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Корецького районного суду Рівненської області від 08 липня 2020 року (ухвалене у складі судді Опришка П.З.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Корецької міської ради Рівненської області, Голови Корецької міської ради Рівненської області Дмитрук Людмили Миколаївни про визнання незаконними дій, визнання незаконним та скасування рішення, визнання договору оренди земельної ділянки укладеним (поновленим) на новий строк та визнання укладеною додаткової угоди,-

       в с т а н о в и в :

05 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Корецької міської ради Рівненської області, Голови Корецької міської ради Рівненської області Дмитрук Людмили Миколаївни в якому просить:
- визнати незаконними дії голови Корецької міської ради Рівненської області Дмитрук Л.М. у зволіканні в укладенні додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки від 25 березня 2003 року, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
- визнати незаконним та скасувати рішення Корецької міської ради від 06 березня 2019 року № 1202 «Про розгляд листа-повідомлення ОСОБА_1 про поновлення договору оренди земельної ділянки в АДРЕСА_1 »;
- визнати договір оренди земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , укладений 25 березня 2003 року між Корецькою міською радою Рівненської області та ОСОБА_1 - укладеним (поновленим) на новий строк, а саме до 25 березня 2023 року;
визнати укладеною додаткову угоду № 1 до Договору оренди земельної ділянки № 20 від 25 березня 2003 року, укладеного між Корецькою міською радою та ОСОБА_1 і зареєстрованого в Корецькій міській раді, в наступній редакції:
"Додаткова угода №1 до договору оренди земельної ділянки № 20 від 25 березня 2003 року Корецька міська рада в особі уповноваженого її представника, яка далі іменується "Орендодавець" та ОСОБА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий 13.11.1999 року Корецьким РВУ МВС України в Рівненській області, що далі іменується "Орендар", керуючись ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та п. 2.2. Договору оренди земельної ділянки № 20 від 25 березня 2003 року вирішили внести в Договір оренди земельної ділянки № 20 від 25 березня 2003 року такі зміни: 1. Пункт 8. Договору оренди земельної ділянки №20 від 25 березня 2003 року викласти у такій редакції: "8. Заключні положення. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 25 березня 2023 року." Ця Додаткова угода №1 до Договору оренди земельної ділянки набирає чинності з моменту її підписання сторонами, складена у двох примірниках, по одному для кожної зі сторін, та є невід`ємною частиною Договору оренди №20 від 25 березня 2003 року. "
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 25.03.2003 року між орендодавцем - Корецькою міською радою та ним було укладено договір оренди земельної ділянки розміром 0,013 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 для обслуговування торгового кіоску, який зареєстрований в Книзі записів Державної реєстрації договорів оренди землі 25.03.2003 року, актовий запис №20. Відповідно до п. 2.1 Договору земельна ділянка передається в оренду з метою несільськогосподарського використання для обслуговування торгового кіоску. Рішеннями судів всіх інстанцій у справі № 563/283/16-ц вказаний договір визнано продовженим до 25 березня 2019 року. У цій справі було встановлено незаконність дій відповідача по відмові у продовженні договору оренди землі та належність виконання позивачем як орендарем всіх умов договору. Остаточне рішення винесено Верховним Судом. На виконання зазначеного пункту договору та у відповідності до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» позивач листом від 23 січня 2019 року повідомив Корецьку міську раду про свій намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренди та подав проект додаткової угоди у двох примірниках. У вказаний в Законі місячний термін до 23.02.2019 року вказує, що не отримав будь-яких листів-заперечень відповідача чи повідомлень про прийняте рішення, як і не отримував у вказаний строк відповіді про відмову у його поновленні. Проте вже 18 березня 2019 року позивач отримав лист за підписом відправлений 15.03.2019 року вих. № 03-12/325 від 15 березня 2019 року до якого додано рішення Корецької міської ради № 1202 від 06.03.2019 року, яким позивачу відмовлено в продовженні договору оренди земельної ділянки з ряду причин. Рішення Корецької міської ради № 1202 від 06 березня 2019 року вважає таким, що суперечить чинному законодавству, зазначені в листі підстави для відмови в поновленні договору оренди землі є незаконними та необгрунтованими, а лист надіслано з порушенням місячного строку, отже його не можна вважати запереченнями проти поновлення договору оренди землі в розумінні ст. 33 Закону України «Про оренду землі».
Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 08 липня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Корецької міської ради Рівненської області. Голови Корецької міської ради Рівненської області Дмитрук Людмили Миколаївни про визнання незаконними дій, визнання незаконним та скасування рішення, визнання договору оренди земельної ділянки укладеним (поновленим) на новий строк та визнання укладеною додаткової угоди – відмовлено.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що орендар не добросовісно виконував свої зобов`язання за договором оренди, а саме не здійснив реєстрацію договору оренди земельної ділянки і як наслідок не сплачував з цих підстав орендної плати. Відповідач тричі до моменту закінчення договору (в останні два місяці дії договору) повідомляв позивача про відмову в поновленні договору оренди у зв`язку із наміром використовувати зазначену земельну ділянку для потреб громади міста (розміщення інженерних мереж). Переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк, не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі. Відповідач тричі після закінчення строку дії договору повідомляв позивача про закінчення терміну дії договору, необхідність звільнення земельної ділянки та необхідність передачі (повернення) її власнику у визначеному законом та договором порядку.
Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що в рішенні місцевого суду не відображено факти, які були встановлені судами всіх інстанцій при розгляді справи № 563/283/16-ц. 
Вказаний спір виник між сторонами фактично про той же предмет і за схожими підставами, адже оспорювалось його право на продовження (поновлення) договору оренди по тій же земельній ділянці. При цьому, судами всіх інстанцій встановлено незаконність дій відповідача по відмові у продовженні договору оренди землі та належність виконання ним, як орендарем, всіх умов договору. Остаточне рішення винесено Верховним Судом 19 вересня 2018 року, у якому, зокрема, зазначено: "Позивач належним чином виконував умови укладеного договору оренди, з дотриманням строків і процедури повідомлення про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди на новий строк, неодноразово звертався до міської ради, яка його питання по суті не вирішувала, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання договору оренди продовженим".
На думку апелянта, Верховний Суд підтвердив, що станом на 2018 рік він належним чином виконував умови укладеного договору.
Водночас за час тривалого розгляду справи судами всіх інстанцій (з 2016 по 2018 рік) визнаний судами продовженим (поновленим) договір на новий строк (до 25.03.2019 року) знову закінчився, а відповідач продовжив вчинення аналогічних незаконних дій по його не продовженню на новий строк, ігноруючи рішення судів всіх інстанцій, наявність його нерухомого майна на спірній земельній ділянці та вчиняючи ряд порушень законодавства.
Фактично він мав право користування земельною ділянкою лише з 19 вересня 2018 року по 25 березня 2019 року.
Суд не з`ясував і не відобразив в рішенні обставину наявності нерухомого майна на спірній земельній ділянці.
Відмовляючи у продовженні договору оренди орган місцевого самоврядування повинен повідомити з якою саме метою це майно буде використовуватись для потреб територіальної громади у майбутньому. Дана обставина судом належним чином не дослідження та не було встановлено для яких потреб громади може бути використана спірна земельна ділянка.
Ним було вчинено ряд дії з приведення у відповідність до чинного законодавства документів на земельну ділянку та належного оформлення визнаного судами його права оренди на вказану земельну ділянку. Було замовлено та розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення(відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Однак, Корецька міська рада чинила перешкоди в оформленні даної документації, відмовила в її підписанні, що унеможливило процедуру присвоєння кадастрового номера земельній ділянці та процедуру затвердження документації та затвердження розміру ставки орендної плати за землю у відсотках з метою приведення у відповідність до чинного законодавства, землевпорядної документації та відповідно договору оренди земельної ділянки.
Також зазначає, що оскільки користування землею є платним, а Корецька міська рада відмовилася виконувати рішення суду та приводити договір оренди у відповідність з вимогами чинного законодавства, керуючись підп. 288.5.1 п. 288.5 статті 288 ПК України (Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку) ним самостійно нараховано та сплачено орендну плату за вказану земельну ділянку в розмірі земельного податку з фізичних осіб за згідно п. 287.1 статті 287 ПК України за фактичний період перебування землі у користуванні. Враховуючи викладене, вважає, що він належним чином виконав свої обов`язки по сплаті орендної плати.
Також факт належного виконання ним обов`язку зі сплати орендної плати станом на дату закінчення строку дії спірного договору оренди підтверджується довідкою ГУ ДФС у Рівненській області вих. №4396/10/17-00-50-17-07 від 08.04.2019р. про відсутність заборгованості. 
Відповідач не встановив ставку орендної плати відповідно до чинного законодавства, не привів у відповідність до чинного законодавства спірний договір оренди і перешкоджав йому у вчиненні будь-яких дій, спрямованих на це.
Корецька міська рада не зареєструвала своє право власності на спірну земельну ділянку. У зв`язку з чим він для того щоб зареєструвати своє право оренди, мусив самостійно приводити документи на земельну ділянку у відповідність до чинного законодавства, зокрема, вчиняти дії для присвоєння кадастрового номера, щоб мати змогу зареєструвати її в реєстрі.
Державна реєстрація зміни строку речового права, у тому числі оренди земельної ділянки, набутого та оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться за умови наявності відповідних відомостей про зареєстровані права в Державному земельному кадастрі 
Державна реєстрація зміни строку речового права, у тому числі оренди земельної ділянки, набутого та не оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться в порядку, передбаченому для державної реєстрації права оренди, за умови відсутності відомостей про зареєстровані інші речові права, похідні від права власності, у Державному земельному кадастрі чи в Державному реєстрі прав.
При цьому, строк такого речового права, у тому числі оренди, обраховується відповідно до строку дії договору оренди, що обраховується з дня його укладення.
Тому вважає, що місцевий суд дійшов неправильного висновку, що у нього не виникло право оренди на земельну ділянку.
Вважає, що чинне законодавство не надає йому прав в реєстрації права на земельну ділянку за рішенням суду та стверджує, що саме неправомірні умисні дії Відповідачів призвели до порушення його прав та неможливості реалізації ним своїх прав на орендовану земельну ділянку.
З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухваливши нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про її задоволення, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що земельна ділянка за адресою  АДРЕСА_1 , площею 0,013 га. перебуває у комунальній власності міста.
25 березня 2003 року між Корецькою міською радою Рівненської області та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , площею 0,013 га.. 
Договір зареєстровано в Корецькій міській раді про, що в Книзі записів Державної реєстрації договорів оренди землі вчинено 25 березня 2003 року запис № 20.
Відповідно до п. 2.1 договору земельна ділянка передається в оренду з метою несільськогосподарського використання для обслуговування торгового кіоску.
Згідно п. 2.2 договору він укладається терміном на 4 роки, починаючи з дати реєстрації. По закінченню терміну дії договору орендар має переважне право на поновлення договору на новий термін. У цьому разі зацікавлена сторона повинна повідомити письмово другу сторону про бажання щодо продовження договору на новий термін не пізніше, ніж через два місяці до його закінчення.
Продовження дії договору оренди зазначеної земельної ділянки вже було предметом спору між сторонами, який був вирішений судом.
Так, рішенням Корецького районного суду Рівненської області у справі №563/283/16-ц від 30 червня 2016 року, яке переглядалося судами апеляційної та касаційної інстанції і набрало законної сили 13 жовтня 2016 року, визнано договір оренди земельної ділянки продовженим до 25 березня 2019 року.
Постановою Верховного Суду від 19 вересня 2018 року, постановленою за результатами касаційного перегляду зазначеного рішення суду, було встановлено, що ОСОБА_1  належним чином виконував умови укладеного договору оренди, з дотриманням строків і процедури повідомлення про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди на новий строк, неодноразово звертався до міської ради, яка його питання по суті не вирішувала.
За час тривалого розгляду справи судами всіх інстанцій, визнаний судом продовженим договір на новий строк до 25 березня 2019 року знову закінчився.
Згідно ст. 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. 
До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.
Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
18 січня 2019 року Корецька міська рада надіслала ОСОБА_1 лист-повідомлення вих. № 03-12/75, яким повідомила його (орендаря), що міська рада не має намірів поновлювати, продовжувати дію договору і планує використовувати земельну ділянку для власних потреб. 
23 січня 2019 року позивач звернувся до Корецької міської ради із листом-повідомленням про поновлення договору оренди земельної ділянки, яким повідомив про намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренди на новий термін та просив його поновити. До листа додав відповідний проект додаткової угоди до договору оренди №20 від 25 березня 2003 року.
У встановлений законом місячний термін, лист-повідомлення від 23 січня 2019 року про поновлення договору оренди земельної ділянки Корецька міська рада не розглянула.
Рішенням Корецької міської ради №1202 від 06 березня 2019 року «Про розгляд листа-повідомлення ОСОБА_1 про поновлення договору оренди земельної ділянки в АДРЕСА_3 », вирішено відмовити позивачу у поновленні договору оренди земельної ділянки від 25 березня 2003 року № 20 на земельну ділянку площею 0,0130 га в АДРЕСА_3 . 
Вказане рішення міської ради обґрунтоване тим, що в спірному договорі оренди не зазначено кадастровий номер, вид використання земельної ділянки та її цільове призначення. Оскільки земельна ділянка не є сформована у Державному земельному кадастрі і не має присвоєного кадастрового номера, тому вона не може виступати об`єктом оренди. Орендарем не сплачувалася орендна плата з 25 березня 2007 року по даний час та самовільно встановлено 3 торгові кіоски. 
Проте, такі обґрунтування не узгоджуються з дійсними обставинами справи та її матеріалами.
Так, постановою Верховного Суду від 19 вересня 2018 року, постановленою за результатами касаційного провадження справи №563/283/16-ц, було встановлено, що ОСОБА_1  належним чином виконував умови укладеного договору оренди.
У ході розгляду справи № 563/283/16-ц судами усіх інстанцій не було встановлено: невідповідності змісту договору встановленим вимогами, протиправних дій позивача стосовного цільового призначення орендованої земельної ділянки, в тому числі самовільного встановлення додаткових малих архітектурних форм та інших обставин, які б були підставою для відмови в продовження дії договору до 25 березня 2019 року. 
Дані обставини в силу положень ст. 82 ЦПК України не потребують доведенню.
У зв`язку з оскарженням Корецькою міською радою рішень судів у справі № 563/283/16-ц, ухвалених на користь позивача, фактично ОСОБА_1 мав право користування земельною ділянкою лише з 19 вересня 2018 року (дата винесення постанови Верховним Судом) по 25 березня 2019 року (дата закінчення договору оренди, дія якого була продовжена рішенням суду у справ № 563/283/16-ц).                         Водночас після винесення рішення Верховним Судом сторони повинні були вчинити ряд дій на приведення договору оренди землі № 20 від 25 березня 2003 року до вимог чинного законодавства. Так, на виконання зазначених рішень судів ним вчинялися дії з приведення у відповідність до чинного законодавства документів на земельну ділянку та належного оформлення визнаного судами його права оренди на вказану земельну ділянку. А саме: було замовлено та розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Однак, Корецька міська рада чинила перешкоди в оформленні даної документації, відмовила в її підписанні, що унеможливило процедуру присвоєння кадастрового номера земельній ділянці та процедуру затвердження документації, затвердження розміру ставки орендної плати за землю у відсотках. 
Намагання позивача щодо приведення у відповідність до чинного законодавства документів на земельну ділянку підтверджуються його листами адресованими Голові Корецької міської ради від 25 січня 2019 року, 14 лютого 2019 року, рішеннями про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру № РВ-5600544062019 від 21 лютого 2019 року, № 5600557102019 від 07 березня 2019 року, що свідчить про його добросовісну поведінку, як орендаря земельної ділянки.
Окрім вказаних вище, ще однією з підстав відмови орендодавця в поновленні договору оренди є намір останнього самостійно використовувати зазначену земельну ділянку для потреб громади міста (встановлення елементів благоустрою загального користування).
Обставини, які пов`язані з наміром орендодавця використовувати спірну земельну ділянку для власних потреб, підлягають дослідженню та доведенню, оскільки ця обставина, у разі з`ясування, що майно буде знову передаватися в оренду, свідчитиме про порушення переважного права орендаря перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк, яке закріплене ст. 33 Закону України "Про оренду землі".
Порушення переважного перед іншими особами права орендаря, який належно виконує свої обов`язки за договором оренди, на укладання такого договору на новий строк, буде порушенням практики Європейського суду з прав людини у розрізі захисту права власності та є підставою для констатації порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у справі "Стрейтч проти Сполученого Королівства", суд дійшов висновку, що заявника слід вважати особою, яка мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження строку оренди, і - в цілях статті 1 Першого протоколу - таке законне сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих йому муніципалітетом ОСОБА_2 за орендним договором (пункт 35).
Доводити намір використовувати орендоване майно для власних потреб має саме орендодавець, а спростовувати, на основі принципу змагальності, - орендар. При цьому, вибір кола таких доказів є повним розсудом сторін по справі, оцінка яких по кожній окремій цивільній справі здійснюється судом.
Проте, Корецькою міською радою жодним чином не конкретизовано та не доведено для яких саме потреб громади буде використовуватися спірна земельна ділянка і які саме елементи благоустрою будуть встановлені. У зв`язку з чим неможливо дійти висновку про неможливість використання земельної ділянки без порушення прав та інтересів позивача.
За таких обставин, колегія суддів вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню та ухваленням нового рішення про задоволення позову.
Судові витрати за розгляд справи судом першої та апеляційної інстанції покласти на відповідачів.
Керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Корецького районного суду Рівненської області від 08 липня 2020 року скасувати.
Визнати незаконними дії голови Корецької міської ради Рівненської області Дмитрук Л.М. у зволіканні в укладенні додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки від 25 березня 2003 року, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати незаконним та скасувати рішення Корецької міської ради Рівненської області від 06 березня 2019 року № 1202 «Про розгляд листа-повідомлення ОСОБА_1 про поновлення договору оренди земельної ділянки в АДРЕСА_3 .».
Визнати договір оренди земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , укладений 25 березня 2003 року між Корецькою міською радою Рівненської області та ОСОБА_1 - укладеним (поновленим) на новий строк, а саме до 25 березня 2023 року.
Визнати укладеною додаткову угоду № 1 до Договору оренди земельної ділянки № 20 від 25 березня 2003 року, укладеного між Корецькою міською радою Рівненської області та ОСОБА_1 і зареєстрованого в Корецькій міській раді, в наступній редакції:
"Додаткова угода №1 до договору оренди земельної ділянки №20 від 25 березня 2003 року. Корецька міська рада в особі уповноваженого її представника, яка далі іменується "Оредодавець" та ОСОБА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий 13.11.1999 року Корецьким РВУ МВС України в Рівненській області, що далі іменується "Орендар", Керуючись ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та п. 2.2. Договору оренди земельної ділянки №20 від 25 березня 2003 року вирішили внести в Договір оренди земельної ділянки №20 від 25 березня 2003 року такі зміни: 1. Пункт 8. Договору оренди земельної ділянки №20 від 25 березня 2003 року викласти у такій редакції: "8. Заключні положення. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 25 березня 2023 року." Ця Додаткова угода №1 до Договору оренди земельної ділянки набирає чинності з моменту її підписання сторонами, складена у двох примірниках, по одному для кожної зі сторін, та є невід`ємною частиною Договору оренди № 20 від 25 березня 2003 року. "
Стягнути з Корецької міської ради Рівненської області на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 1536,80 грн. та за звернення з апеляційною скаргою в розмірі 2305,20 грн..
Стягнути з голови Корецької міської ради Рівненської області Дмитрук Людмили Миколаївни на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 1536,80 грн. та за звернення з апеляційною скаргою в розмірі 2305,20 грн..
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
       Повний текст постанови виготовлено 13 жовтня 2020 року.

Головуючий-суддя                                         Шимків С.С.
Судді:                                                                 Боймиструк С.В.
                Гордійчук С.О.