УХВАЛА

26 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № 826/11989/17
адміністративне провадження № К/9901/26150/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача -Губської О.А.,
суддів: Білак М.В., Калашнікової О.В.,
перевіривши касаційну скаргу Державної міграційної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 березня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року в справі №826/11989/17 за позовом Громадянки Афганістану ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення від 02 грудня 2016 року,
в с т а н о в и в :
Громадянка Афганістану ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до Державної міграційної служби України про визнання рішення ДМС України від 02 грудня 2016 №627-16 про втрату статусу біженця, викладене в повідомленні №5 від 04 січня 2017 року, незаконним.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 березня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року, позовні вимоги задоволено повністю. Визнано рішення ДМС України від 02 грудня 2016 року №627-16 про втрату статусу біженця, викладене в повідомленні №5 від 04 січня 2017 року, незаконним.
Не погоджуючись із вказаними рішеннями, відповідачем подано касаційну скаргу, яка надійшла до суду касаційної інстанції 12 жовтня 2020 року. 
Пунктом 8 частини другої  статті 129 Конституції України  серед основних засад судочинства закріплено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує  стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Згідно з частиною першою  статті 328 КАС України  учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми Кодексу обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього  Кодексу  розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього  Кодексу  позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
У свою чергу, за змістом пункту 11 частини шостої  статті 12 КАС України  для цілей цього  Кодексу  справами незначної складності є, зокрема, справи щодо перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.
Предметом розгляду цієї справи є визнання рішення ДМС України від 02 грудня 2016 №627-16 про втрату статусу біженця, викладене в повідомленні №5 від 04 січня 2017 року, незаконним.
З огляду на зазначене, зважаючи на предмет розгляду справи за своєю суттю вона є справою щодо перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з установленими судами обставинами цієї адміністративної справи не дають підстав для висновку про наявність обставин, наведених у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України.
У касаційній скарзі заявником не виділено особливо рідкісних, унікальних вимог, що дають підстави вважати, що вона має значення для уніфікованого розуміння та застосування права для сторін спору.
Відповідно до пункту 1 частини першої  статті 333 КАС України  суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Зважаючи на те, що оскаржувані судові рішення ухвалені у справі, яка процесуальним законом віднесена до категорії справ незначної складності, а з наведених у касаційній скарзі мотивів й доданих до неї матеріалів не вбачається наявності передбачених пунктом 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України  виняткових обставин, у відкритті касаційного провадження у даній справі необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті  328, пунктом 1 частини першої статті  333 КАС України  суд,
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної міграційної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 березня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року в справі №826/11989/17 за позовом Громадянки Афганістану ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення від 02 грудня 2016 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач 	О. А. Губська	
Судді           	М. В. Білак	
 	О. В. Калашнікова