ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 528/999/19  Номер провадження 22-ц/814/2063/20	Головуючий у 1-й інстанції Шевченко В.М.  Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого судді Прядкіної О.В., 
суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,  
секретаря Кальник А.М.,
за участі: ОСОБА_1 ,
розглянувши в режимі відеоконференції  за допомогою програми «EasyCon» в порядку загального позовного провадження в м. Полтава цивільну справу за апеляційними скаргами  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 
на ухвалу Гребінківського районного суду Полтавської області від 31 січня 2020 року та на ухвалу Гребінківського районного суду Полтавської області від 25 лютого 2020 року прийнятих під головуванням судді Шевченко В.М. в м. Гребінка,
на рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 21 липня 2020 року, прийнятого під головуванням судді Шевченко В.М. в м. Гребінка, із складанням повного тексту рішення 03 серпня 2018 року
у справі за  позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Гребінківської міської ради, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа ОСОБА_3 про визнання факту забудови несформованої земельної ділянки, визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, визнання факту, що має юридичне значення, - 
В С Т А Н О В И В :
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до районного суду із даним позовом (цивільна справа № 528/999/19).Зазначав, що 15 червня 2016р. по акту прийому-передачі прийняв від ОСОБА_4 за довіреністю від 19.12.2013р. майно по садибі АДРЕСА_1 .
Просив визнати факт, що він перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_2 забудували у 2016 році несформовану земельну ділянку 1829 кв. м. в АДРЕСА_1 новими господарськими будівлями, а саме: новозбудований житловий будинок «Л-1», літня кухня «Ж», сарай «К», погріб під «К», літній душ «Е», вбиральня «З», для обслуговування аварійно невведеного в експлуатацію житлового будинку «В-1», який був розібраний та перебудований без згоди Гребінківської міської ради Полтавської області.
08 січня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду першої інстанції із позовом про визнання права власності (цивільна справа № № 528/6/20), уточнивши позовні вимоги просила встановити факт, що земельна ділянка під будівництво будинку «В-1» для виконання рішення № 460 від 23.08.1988 року Гребінківської міської ради народних депутатів за адресою АДРЕСА_1 у 1988 році не відводилась, як титульним власником. Встановити факт того, що у Гребінківської міської ради на дату звернення до суду відсутнє право відводу земельної ділянки під вже збудоване самочинно у 2016 році нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 як титульного власника та визнати за ОСОБА_2 право власності на самочинно побудований об`єкт нерухомості, який розташований по АДРЕСА_1 , та складається з : житлового будинку «Л-1», літньої кухні «Ж», сараю «К», погребу під «К», літнього душу «Е», вбиральні «З», вимощення 1, огорожі № 1, колодязь № 4, ворота № 5, колонка питна № 6, вигрібна яма № 7, опорна колона № 8, електроопора № 9, огорожа № 10, металева конструкція № 11, водогін № 12.

24.01.2020 року ОСОБА_1 звернувся до районного суду з позовом про визнання/спростування факту, що має юридичне значення (цивільна справа № 528/53/20), уточнивши позовні вимоги просив:
- визнати факт, що на дату прийняття рішення Гребінківським міськвиконкомом від 23.06.2010 року № 383 такий громадянин, як ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 не проживав;
- визнати факт, що на дату прийняття рішення Гребінківським міськвиконкомом від 23.06.2010 року № 383 такий громадянин, як ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 не був власником будівель за цією  адресою;
- визнати факт, що такий громадянин, як ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 ніколи не значився;
- визнати факт, що такий громадянин, як ОСОБА_5 після прийняття рішення Гребінківським міськвиконкомом від 23.06.2010 року № 383 земельний податок за користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 з 2010 року по 2020 рік ніколи не сплачував;
- визнати факт, що Гребінківська міська рада з 1999 року по 2020 рік не подавала до суду жодного позову до землекористувачів, за несплату земельного податку до місцевого бюджету за користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 ;
- визнати факт, що такий громадянин, як ОСОБА_5 ніколи не мав законом встановлені правовстановлюючі документи та кадастровий номер на земельну ділянку по АДРЕСА_1 ;
- визнати факт, що рішення Гребінківського міськвиконкому від 23.06.2010 року №383 не є правовстановлюючим документом на земельну ділянку АДРЕСА_1 ;
- визнати факт, що право державної власності на землю не є тотожним праву комунальної власності Гребінківської міської ради (громади) по вул. Маяковського, 12, в м. Гребінка Полтавської області, без прийняття Верховною Радою України постанови про передачу, встановлення (зміну) меж земель міста Гребінка;
- визнати відсутнім права у Гребінківської міської ради та її виконавчого комітету, без прийняття Верховною Радою України постанови про передачу, встановлення (зміну) меж земель міста Гребінка, на прийняття відповідачем рішень про передачу у користування чи у власність земель, в тому числі за рішенням міськвиконкому від 23.06.2010 року № 383 про передачу у власність земельної ділянки неіснуючому громадянину ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 ;
- визнати факт, що без прийняття Верховною Радою України постанови про передачу, встановлення (зміну) меж земель міста Гребінка, Гребінківська міська рада (громада) не є титульним власником - отримувачем земельного податку за користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 ;
- визнати рішення Гребінківського міськвиконкому від 23.06.2010 року № 383 про затвердження документації із землеустрою на передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , таким, що сфальшовано фактом внесення під № 31 запису про неіснуючу людину ОСОБА_5 , та затвердження цим рішенням неіснуючої документації із землеустрою на передачу земельної ділянки у власність неіснуючому громадянину ОСОБА_5 ;
- визнати факт, що ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не була матірю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- визнати факт, що громадянин з ім`ям ОСОБА_5 не підписував у суміжників (сусідів) межі землевідведення ділянки по АДРЕСА_1 , для прийняття за його заявою рішення Гребінківським міськвиконкомом від 23.06.2010 року № 383 щодо відведення йому земельної ділянки та затвердження землевпорядної документації її землеустрою по АДРЕСА_1 . 

Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 31 січня 2020 року клопотання ОСОБА_2 про звільнення від оплати судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно - задоволено частково.
Зменшено ОСОБА_2 розмір судового збору за подання позовної заяви до 957,69 грн. та розстрочено сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення.
Прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_2 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Гребінківська міська рада про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно та відкрито провадження у справі.
Об`єднано в одне провадження цивільні справи № 528/999/19 та № 528/6/20, та присвоєно їм один унікальний номер справи № 528/999/19 та провадження № 2/528/9/20.
Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від25 лютого 2020 року клопотання ОСОБА_1 про звільнення від оплати судового збору за подання позовної заяви про визнання факту/спростування факту, що має юридичне значення - задоволено частково.
Зменшено ОСОБА_1 розмір судового збору за подання позовної заяви до 911,95 грн. та розстрочено сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення.
Прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Гребінківської міської ради визнання/спростування факту, який має юридичне значення, та відкрито провадження у справі.
Об`єднано в одне провадження цивільні справи № 528/999/19 та № 528/53/20, та присвоєно їм один унікальний номер справи № 528/999/19 та провадження № 2/528/9/20.

Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 21 липня 2020 року у позовних  вимогам ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 відмовлено.
Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір  у розмірі 911,95 грн.
Стягнуто із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 957,69  грн.

Ухвали Гребінківського районного суду Полтавської області від 31 січня 2020 року та від 25 лютого 2020 року та рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 21 липня 2020 року оскаржили ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які в апеляційних скаргах, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять ухвали скасувати в частині відмови задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання позивних заяв та скасувати рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 21 липня 2020 року та прийняти нове, яким задовольнити їх позовні вимоги.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційних скарг з таких підстав:
Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням виконавчого комітету Гребінківської міської ради народних депутатів Гребінківського району Полтавської області № 460 від 23.08.1988 надано дозвіл ОСОБА_7 на будівництво нового житлового будинку замість старого за адресою АДРЕСА_1 на підставі якого видано дозвіл на проведення робіт від 01.09.1988 року.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого 15.12.1999 року державним нотаріусом Гребінківської державної нотаріальної контори  Науменко В.М. спадкоємцем за заповітом на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 є ОСОБА_8 , спадкове майно складається з жилого будинку «А-1», жилою площею 9,4 кв.м., сараю «Б», паркану № НОМЕР_1 розташованих за адресою АДРЕСА_1 на приватизованій земельній ділянці 1829 кв.м.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 помер.
Згідно із інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 191591329 від 05.12.2019 року, а також свідоцтва про право на спадщину від 17.12.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 788, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 , власником об`єкта нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 є син ОСОБА_3 . До складу спадщини житловий будинок А-1, сараї Б,Д, вбиральна Г,огорожа №2,колодязь №3 ( т.1, а.с.36 -зворот).
Звертаючись до суду з даними позовними заявами, позивачі, посилаючись на акт
обстеження домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 від 20.04.2018 року, яким підтверджено, що ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 фактично проживають  по АДРЕСА_1 , та у 2016 році за вказаною адресою перебудували будинок «В-1» та побудували нові господарські будівлі, вважаючи себе добросовісними власниками новозбудованого майна, здійснивши зазначені забудови під час перебування в шлюбі, просили визнати за  ОСОБА_2 право власності на самочинно збудовані об`єкти.
Відмовляючи у задоволенні позову  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , районний суд своє рішення мотивував тим, що усні домовленості між особами не породжують право власності позивача ОСОБА_2 на нерухоме майно. Також ОСОБА_2 не доведено, що вона є особою, якій належить право вимоги за пред`явленим в суді позовом про визнання права власності на самочинне будівництво на підставі частини третьої статті 376 ЦК України, оскільки відсутні докази того, що саме позивачка здійснила  спірне самочинне будівництво на земельній ділянці, що не належить останній на праві власності чи користування.
Встановлення факту забудови несформованої земельної ділянки та визнання/спростування фактів не має для позивача жодного юридичного значення, оскільки від встановлення заявлених ОСОБА_1 фактів у ОСОБА_2 не виникає право власності на нерухоме майно. 

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком.
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Положення частини другої статті 331 ЦК України слід розуміти у системному зв`язку з положеннями статті 182 ЦК України щодо державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухомі речі, яка не передбачає жодних винятків. Як правило, усі об`єкти нерухомого майна в силу своєї специфіки після завершення будівництва підлягають прийняттю в експлуатацію та державній реєстрації.
Отже, для того, щоб новостворене майно стало об`єктом цивільно-правових відносин, потрібно виконання трьох умов: 1) завершення будівництва; 2) прийняття до експлуатації; 3) державна реєстрація.
Доки ці умови не виконано, особа вважається лише власником матеріалів, обладнання тощо, яке було використано у процесі цього будівництва (створення майна).
Власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову (будівництво) реалізується за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законодавством.
Частиною першою статті 376 Цивільного кодексу України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

ОСОБА_1 зазначає, що він відповідно до  акту прийому - передачі від 15.06.2016 року отримав, а ОСОБА_4 , на підставі довіреності від 19.12.2013 року передала йому нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 .
Однак, як встановлено рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 11 червня 2018р.,яке набуло чинності, вищевказана довіреність не передбачала розпорядження майном ОСОБА_3 , а була надана з метою захисту його законних прав та інтересів при вирішенні всіх питань, які його стосуються (т.1, а.с.85-101).
Відтак, позивачами не доведена належність набуття майна за вказаною адресою, адже наявне порушення вимог ст.ст.182,328,331,657,719 ЦК України. 
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не доведено також факту ухилення власника -спадкоємця житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 ОСОБА_9 в оформленні відповідного правочину, який сторони мали на меті укласти щодо зазначеного нерухомого майна.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком районного суду про відсутність у ОСОБА_2 права власності на спірне домоволодіння.
Рішенням виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області № 383 від 23.06.2010 року про затвердження технічних документацій із землеустрою та передачу земельних ділянок у власність мешканцям міста, земельні ділянки площею 0,0800 га та 0,1084 га за адресою АДРЕСА_1 передано у власність ОСОБА_5 .
Проте, як вбачається з відповідей Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 7/150-18 від 23.01.2018, що відповідно до даних Державного реєстру земель, відомості про правовстановлюючі документ, що посвідчує право власності (або користування) на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 відсутні, документація із землеустрою на вказану земельну ділянку не обліковується.
Згідно відповіді Міжрайонного управління у Гребінківському та Пирятинському районах Головного управління  Держгеокадастру у Полтавській області№ 107/120-20 від 17 лютого 2020 року документація із землеустрою на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , в місцевому фонді не обліковується. Державна реєстрація вказаної земельної ділянки не здійснювалась, кадастровий номер не присвоювався, поземельна книга не відкривалась (Т.1-1, а.с. 30).
 Разом з тим, позивачі не підтвердили придбання будівлі та споруди на спірній земельній ділянці, а земельна ділянка знаходиться у законному користуванні ОСОБА_3 як спадкоємця, оскільки вона надавалась спадкодавцю ОСОБА_7 під будівництво до 15 березня 1991 року, а тому, саме він має право на приватизацію земельної ділянки як власник нерухомого майна.
Виходячи з наведеного, судом першої інстанції обгрунтовано відмовлено у встановлення фактів, що мають юридичне значення, про які просить ОСОБА_1 , адже вони не породжують для позивача захисту його прав та інтересів, зважаючи на відсутність законних підстав набуття права на нерухоме майно за вказаною адресою.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про необґрунтованість оскаржуваного судового рішення не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи і спростовуються наявними у справі доказами.
Відповідно до  ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах,  ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відносно оскарження позивачами ухвал районного суду про визначення розміру судових витрат, колегія суддів виходить з положень ст.8 Закону України «Про судовий збір» та ст.133,141 ЦПК України та не вбачає порушень при їх ухваленні.
Зменшуючи розмір судового збору за подачу позовних заяв та відстрочуючи його сплату, районний суд ухвали від 31 січня 2020 року та від 25 лютого 2020 року мотивував тим, що клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору не повинно розцінюватися, як надання позивачу певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу, які зобов`язані сплачувати такий збір. 
За наслідками апеляційного розгляду справи з позивачів підлягає стягненню судовий збір в дохід держави відповідно 911,95 грн. та 957,69  грн. з кожного, сплата якого була відстрочена ухвалою апеляційного суду від 12 жовтня 2020р. до винесення рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги   ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвали Гребінківського районного суду Полтавської області від 31 січня 2020 року та від 25 лютого 2020 року та рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 21 липня 2020 року залишити без змін.

Стягнути із  ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір  у розмірі 911,95 грн. , із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 957,69  грн., сплата якого була відстрочена. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий-суддя                                                                           О. В. Прядкіна
Судді:                                                                                        С. Б. Бутенко
                                                                                    О. І. Обідіна
Повний текст постанови складено 05.11.2020 р.