ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року	Львів	Справа № 500/886/20 пров. № А/857/11243/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді                                   Курильця А.Р.,
суддів                                                       Гінди О.М., Мікули О.І.,  

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 року у справі за позовом фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,- 

суддя в 1-й інстанції – Мірінович У.А,
час ухвалення рішення – 01.07.2020 року, 12:26 год.,
місце ухвалення рішення – м.Тернопіль,
дата складання повного тексту рішення – 06.07.2020 року, 

                                                   в с т а н о в и в :

ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДФС у Тернопільській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1372309/3654807031 від 20.12.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 5 від 31.10.2019. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подану фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1  податкову накладну № 5 від 31.10.2019.
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивачем не надано достатньо документів для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, відтак відповідач правомірно прийняв оскаржене рішення про відмову в реєстрації податкової накладної № 5 від 31.10.2019
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про час і місце розгляду справи, і оскільки їхня неявка в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою, апеляційний розгляд справи проведено у їхній відсутності в порядку письмового провадження.
При цьому, 09.11.2020 за допомогою засобів електронного зв`язку до апеляційного суду надійшла письмова заява представника Головного управління ДПС у Тернопільській області про відкладення розгляду справи із покликанням на погіршення епідеміологічної ситуації на території Тернопільської області.
За результатами розгляду вказаного клопотання колегія суддів ухвалила його відхилити, оскільки поверхневі та загальні покликання на умови карантину зі сторони суб`єкта владних повноважень (апелянта) не можуть вважатися достатньою підставою для відкладення розгляду справи. Достовірних даних про наявність захворювань працівників управління правової роботи Головного управління ДПС у Тернопільській області колегії суддів не представлено.
Також рекомендація Ради суддів України (лист № 9-рс-186/20 від 16.03.2020р.) не вказує на припинення судами розгляду справ, а лише встановлює особливий режим судів України, який включає в себе, зокрема, розгляд справ в режимі відеоконференції, по можливості здійснення розгляду справи без участі сторін, в порядку письмового провадження, рекомендацію учасникам судових засідань подавати до суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності за наявними у справі матеріалами.
Водночас, відповідачем не було вжито будь-яких заходів для участі в розгляді справи, зокрема, не заявлено клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції тощо.
Також відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність в судовому засіданні учасників справи (їх представників), а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача (його представників). Водночас, будь-яких нових доказів або обставин по справі останнім не наведено, клопотань про їх витребування/долучення тощо останнім не заявлено.
В протилежному випадку відкладення розгляду справи без пошуку реальних можливостей здійснювати правосуддя в умовах карантину може бути розцінено як самоусунення від виконання обов`язку по здійсненню розгляду справи.
Додатково колегія суддів враховує, що відповідно до ч.5 ст.44 КАС України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки суду, а й учасників справи.
Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989р. у справі “Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії” зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Він не буде відповідальним за відкладення, викликані станом його здоров`я, оскільки вони пов`язані з форс-мажорними обставинами.
Окрім цього, Європейський суд з прав людини визнав явно необґрунтованим і тому неприйнятним звернення у справі “Varela Assalino contre le Portugal” (пункт 28, № 64336/01) щодо гарантій публічного судового розгляду. У цій справі заявник просив розглянути його справу в судовому засіданні, однак характер спору не вимагав проведення публічного розгляду. Фактичні обставини справи вже були встановлені, а скарги стосувалися питань права. Європейський суд вказав на те, що відмову у проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.
У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду, є доцільнішим, ніж усні слухання; розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - підприємець та перебуває на обліку в контролюючого органу, як платник податків. Водночас, позивач є платником єдиного податку третьої групи за ставкою 3%, з 01.10.2018 зареєстрований платником податку на додану вартість. Види діяльності, зокрема: допоміжна діяльність у рослинництві, надання в оренду сільськогосподарської техніки (арк. справи 61).
Суд встановив, що між позивачем та СТОВ "Агро-Лучки" укладено договір суборенди сільськогосподарської техніки з екіпажем №01/08/198-КУК-АЛ-САМ від 01.08.2019 (арк. справи 8-9).
На виконання зазначеного договору позивачем передано СТОВ "Агро-Лучки" в оренду сільськогосподарську техніку згідно переліку, що міститься в акті № 1 приймання-передачі сільськогосподарської техніки в оренду від 15.09.2019 (арк. справи 10).
31.10.2019 між позивачем та СТОВ "Агро-Лучки" підписано акти прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг) № 4. Відповідно до акта прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг) орендна плата за користування с/г технікою становить 1990594,36 грн у тому числі ПДВ 331765,73 грн (арк. справи 11).
Надані послуги на підставі договору №01/08/198-КУК-АЛ-САМ від 01.08.2019 частково оплачені СТОВ "Агро-Лучки" на загальну суму 690000 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 10448 від 17.10.2019 та № 122 від 25.10.2019 (арк. справи 12-13).
Надана в суборенду сільськогосподарська техніка, отримана в позичку від ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про що свідчать відповідні договори позички сільськогосподарської техніки від 01.09.2019, від 01.06.2019 та акти приймання-передачі майна від 01.09.2019, від 01.06.2019 (арк. справи 14-19, 62-64). 
Водночас, відповідно до пунктів 3.1 договорів позички сільськогосподарської техніки від 01.09.2019, від 01.06.2019 користувач - ФОП ОСОБА_1 має право: використовувати майно у власній господарській діяльності; передавати майно у користування третім особам без письмового дозволу позичкодавця.
Передана в позичку сільськогосподарська техніка комбайн зернозбиральний JOHN DEERE 9770 SТS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , комбайн зернозбиральний JOHN DEERE 9780 СТS, реєстраційний номер НОМЕР_2 , комбайн зернозбиральний JOHN DEERE С670І, реєстраційний номер НОМЕР_3 належать на праві власності ОСОБА_2 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про реєстрацію машини (арк. справи 21-23).
Передана в позичку сільськогосподарська техніка комбайн зернозбиральний JOHN DEERE 9780 СТS, реєстраційний номер НОМЕР_4 належить на праві власності ОСОБА_3 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію машини (арк. справи 20).
Також, передана в позичку сільськогосподарська техніка комбайн зернозбиральний JOHN DEERE 9770 SТS, реєстраційний номер НОМЕР_5 належить на праві власності ОСОБА_4 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію машини (арк. справи 65). 
При цьому, повідомленням про прийняття працівників на роботу від 16.10.2019, квитанцією № 2 про подачу повідомлення про прийняття працівників на роботу від 16.10.2019 та відповідними наказами № 1, 2, 3, 4 підтверджується те, що у трудових відносинах з позивачем перебувають наймані працівники (арк. справи 66-71).
Суд встановив, що позивач за результатами фінансово - господарської діяльності між СТОВ "Агро-Лучки" надіслав на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну № 5 від 31.10.2019 (арк. справи 4).
Однак, відповідач зазначену податкову накладну прийняв, але реєстрацію зупинив, про що сформував відповідну квитанцію від 15.11.2019. У зазначеній квитанції відповідач зазначив, що відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК), реєстрація ПН/РК № 5 від 31.10.2019 в ЄРПН зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 01.61 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам підпункту 2.1 пункту 2 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН (арк. справи 5).
Після чого, на виконання зазначеної квитанції, позивач подав контролюючому органу повідомлення № 1 від 17.12.2019 про подання пояснень та копій документів, які підтверджують реальність здійснення господарської операції згідно податкової накладної № 5 від 31.10.2019 (арк. справи 66).
Водночас, на підтвердження реальності здійснення господарської операції згідно зазначеної податкової накладної позивач надав наступні документи: пояснення № 1-12/19 від 17.12.2019; акт від 15.09.2019 № 1 щодо приймання-передачі сільськогосподарської техніки в оренду відповідно до Договору суборенди сільськогосподарської техніки з екіпажем № 01/08/19-КУК-АЛ-САМ від 01.08.2019; копії відповідних свідоцтв про реєстрацію машини; акта виконаних робіт (надання послуг) від 31.10.2019 № 4; платіжні доручення від 25.10.2019 № 122 та від 17.10.2019 № 10448; копії договорів позички сільськогосподарської техніки від 01.09.2019; копії актів приймання-передачі майна від 01.09.2019 (арк. справи 6, 8-23).
Однак, не зважаючи на подані документи та пояснення, відповідач прийняв рішення № 13723009/3654807031 від 20.12.2019, яким відмовив позивачу у реєстрації зазначеної податкової накладної. Підставою для відмови зазначено те, що ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описки), у тому числі рахунків - фактури/інвойсів, актів приймання - передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків (арк. справи 7).
Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: 
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; 
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. 
Пунктом 201.10 статті 201 ПК визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо надіслані податкові накладні / розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 7 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок № 117) у разі коли за результатами моніторингу податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.    
У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації (пункт 12 Порядку № 117).
Згідно з пунктом 13 Порядку № 117 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;
2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;
3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Пунктом 14 Порядку № 117 визначено перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
Відповідно до пункту 19 Порядку № 117 комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).
Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (пункт 20 Порядку № 117).
При цьому, відповідно до пунктів 4-7, 9, 11 Порядку прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 12.12.2019 № 520, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 13.12.2019 № 1245/34216 (далі - Порядок № 520) у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі. 
Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.  
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування. 
Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)). 
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронні довірчі послуги" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;
та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;
та/або надання платником податку копій документів, складених/ оформлених із порушенням законодавства.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку (пункт 10 Порядку № 520).  
Згідно з Додатку до Порядку прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (пункт 10) у рішенні про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Комісія зобов`язана, зокрема, підкреслювати документи, які не надано платником податку для реєстрації податкової накладної.
При цьому, головною рисою індивідуальних актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства.
Така позиція узгоджується з висновками, наведеними у постанові Верховного Суду від 02.04.2019 у справі № 822/1878/18, а тому відповідно до статті 242 КАС суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції, що рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, у даному випадку у рішенні № 13723009/3654807031 від 20.12.2019 підставою для відмови у реєстрації податкової накладної № 5 від 31.10.2019 зазначено "ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описки), у тому числі рахунків - фактури/інвойсів, актів приймання - передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків". При цьому не підкреслено жодних документів, які не були надані позивачем для реєстрації такої накладної, чим не дотримано Додатку до Порядку № 520.
Водночас, матеріалами справи підтверджено, що на виконання вимог Порядку № 520 та пропозицій викладених у квитанції від 15.11.2019 про зупинення реєстрації податкової накладної позивач надіслав контролюючому органу в електронному вигляді повідомлення № 1 від 17.12.2019 про подання пояснень та копій документів, які підтверджують реальність здійснення господарської операції згідно податкової накладної № 5 від 31.10.2019 (арк. справи 43).
Колегія суддів зазначає, що відповідачем не було визначено вичерпного переліку документів, надання якого дало б позивачеві можливість реєстрації податкової накладної, а відмова у прийнятті до реєстрації податкової накладної з підстав недостатності документів для прийняття рішення можлива виключно за умови наявності вичерпного переліку таких документів.
Із оскарженого рішення слідує те, що підставою для відмови у реєстрації податкової накладної є "ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описки), у тому числі рахунків - фактури/інвойсів, актів приймання - передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків", однак відповідач не зазначив (не підкреслив), яких саме документів не вистачає для прийняття рішень про реєстрацію податкової накладної.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що невиконання Комісією законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Така позиція узгоджується з висновками, наведеними у постановах Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 821/1173/17, від 14.05.2019 у справі № 1940/1306/18, від 21.05.2019 у справі № 620/3556/18, від 23.10.2018 у справі № 822/1817/18, а тому відповідно до статті 242 КАС суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Водночас, під час розгляду справи по суті, позивач надав низку інших документів, що також підтверджують реальність здійснення господарської операцій між СТОВ "Агро-Лучки" та спростовують доводи представника відповідача, які викладені у відзиві на позов, зокрема: витяг з реєстру платника єдиного податку від 13.09.2018, договір позички сільськогосподарської техніки від 01.06.2019, акт приймання - передачі майна від 01.06.2019, свідоцтво про реєстрацію машини - комбайн зернозбиральний JOHN DEERE 9770 SТS, реєстраційний номер НОМЕР_5 , повідомленням про прийняття працівників на роботу від 16.10.2019, квитанцією № 2 про подачу повідомлення про прийняття працівників на роботу від 16.10.2019 та відповідні накази № 1, 2, 3, 4 про прийняття на роботу працівників (арк. справи 61-71).   
За змістом частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-ХІV (далі - Закон № 996-ХІV)  підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. 
Частиною другою статті 9 Закону № 996-ХІV передбачені обов`язкові реквізити, які мають містити первинні та зведені облікові документи.
З огляду на зазначене, аналізуючи складені між позивачем та СТОВ "Агро-Лучки" первинні документи, що долучені до матеріалів справи, суд зазначає, що зазначені документи відповідають положенням законодавства та містять всі обов`язкові реквізити первинного документу, які передбачені статтею 9 Закону № 996-ХІV, а тому зазначені документи мають юридичну силу та підтверджують реальний рух активів, зміну зобов`язань та капіталу позивача.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції,  що відповідач не надав, а суд не здобув доказів, що первинні документи, складені у межах спірної господарської операції, не відповідають вимогам статті 9 Закону № 996-ХІV.
Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Відповідно до  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду  -  без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.
Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 308,311,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

                                                    п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення  Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 року у справі № 500/886/20 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 11 листопада 2020 року