ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/210/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Аблов Є.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  29 вересня 2020 року                                                                             м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача                               Аліменка В.О., 
суддів                                                   Кучми А.Ю., Бєлової Л.В.
за участю секретаря                               Юрковець А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 червня 2020 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної аудиторської служби України  про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И Л А
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної аудиторської служби України про визнання дій протиправними, встановлення відсутності повноважень на вчинення дій, встановлення порушення прав людини.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 червня 2020 року закрито провадження в адміністративній справі.
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу про закриття провадження у справі та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
24 вересня 2020 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив від Державної аудиторської служби України, в якому останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі.
Згідно з ст. 308  КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що Державною аудиторської службою України 27.08.2018 видано Довідку б/н про результати перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності Державного підприємства "Державний науково-дослідний інститут титану" (у теперішній час ПАТ "Інститут титану")  за період діяльності з 01.10.2011 по 01.01.2014. Зазначена довідка складена головним державним аудитором Департаменту контролю у галузі промисловості, енергетики, транспорту та фінансових послуг Мариновою К.А .
Довідка б/н від 27.08.2018 про результати перевірки окремих питань фінансово- господарської діяльності Державного підприємства "Державний науково-дослідний інститут титану" складена за результатами залучення в якості спеціаліста головного державного аудитора Департаменту контролю у галузі промисловості, енергетики, транспорту та фінансових послуг Мариновою К.А. за зверненням керівника Другого підрозділу детективів НАБУ за матеріалами кримінального провадження №32014080000000003. У рамках зазначеного провадження ОСОБА_1 пред`явлена підозра.
Позивач згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань був першим заступником генерального директора з 24 травня 2011 року по 12 травня 2015 року та з 31 серпня 2015 року по 30 листопада 2016 року.
Не погоджуючись з висновками вказаної довідки, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Оскаржуваний позивачем висновок було прийнято Мариновою К.А. як спеціалістом в частині аналізу матеріалів кримінального провадження №32014080000000003 від 09 січня 2014 року, порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 191 Кримінального кодексу України, за зверненням керівника Другого підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України.    
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси (частина 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно положень пункту 1 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Отже, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь - які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що спір стосується висновків спеціаліста, залученого Національним бюро Другого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України, в якості спеціаліста для проведення перевірки позивача в рамках кримінального провадження №32014080000000003 від 09.01.2014.
За змістом    ст. 93 КПК України    слідчий, прокурор уповноважені збирати докази в порядку, передбаченому чинним законодавством. Під час проведення слідчих дій слідчий, прокурор наділені дискреційним правом щодо залучення спеціаліста, який з цього моменту є учасником кримінального провадження, правовий статус такої особи визначено    КПК України.
Відповідно до ч. 1    ст. 71 КПК України    спеціалістом є особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками застосування технічних або інших засобів і може надавати консультації під час досудового розслідування і судового розгляду з питань, що потребують відповідних спеціальних знань і навичок.
При цьому, залучення спеціаліста - це дискреційне право слідчого та/або прокурора, надане їм в межах кримінального провадження, яке направлене на забезпечення ефективного досудового розслідування. Оскарження таких дій за чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено, оскільки сам факт залучення спеціаліста не породжує жодних правових наслідків для учасників кримінального провадження та інших осіб, щодо яких проводяться відповідні процесуальні дії.
Результати участі спеціаліста у перевірці оформляються довідкою, яка складається на чистому аркуші та підписується спеціалістом із зазначенням посади та назви органу, в якому він працює. Довідка складається у двох примірниках, один з яких після підписання спеціалістом надсилається правоохоронному органу - ініціатору перевірки. Другий примірник довідки залишається у відповідному органі ДКРС. Права та обов`язки посадової особи служби, яка залучається як спеціаліста для участі у проведенні слідчої дії, визначаються    КПК України.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року у справі № 826/818/16.
Таким чином, оскаржувані позивачем дії відповідача щодо проведення перевірки та складання за її результатами довідки не створюють безпосередньо для нього будь-яких правових наслідків, а тому ці правовідносини не породжують виникнення публічно-правового спору, який віднесено до юрисдикції адміністративного суду.
Визначальним для розуміння спору як адміністративно-правового є не тільки участь суб`єкта владних повноважень, але й характер відповідного спору та його наслідки для суб`єкта спірних правовідносин. Спір набуває ознак публічно-правового за умов здійснення органом публічної влади та/або їх посадовими особами у цих відносинах владних управлінських функцій.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Оскільки участь спеціаліста в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні регулюється вимогами статті 71 Кримінального процесуального кодексу України, враховуючи зазначені вище висновки Верховного Суду, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про закриття провадження у справі №640/210/20.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                                
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,  -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 червня 2020  року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                      В.О. Аліменко 

Судді                                                                                          А.Ю. Кучма 

 Л.В. Бєлова
Повний текст постанови складено 05 жовтня 2020 року.