ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/2021/20	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №705/3696/20 Категорія: на ухвалу                                              	Корман О. В. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Вініченко Б. Б.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Храпка В.Д., Новікова О.М. 
за участю секретаря Любченко Т.М.        

розглянувши у письмовому провадженні в місті Черкаси апеляційну скаргу керівника Уманської місцевої прокуратури Пархоменка Д.П. на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 жовтня 2020 року у справі за позовом керівника Уманської місцевої прокуратури Пархоменка Д.П. в інтересах держави до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання незаконним та скасування наказу, скасування запису про державну реєстрацію права власності, витребування земельної ділянки, - 

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року керівник Уманської місцевої прокуратури Пархоменко Д.П. в інтересах держави звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області  з позовом до  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області в якому просив суд визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління у Черкаській області від 19 вересня 2017 року №23-8465/14-17-СГ, яким затверджено документацію із землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га., в тому числі рілля площею 2 га. (кадастровий номер 7124387300:02:000:2339), із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення – для ведення особистого селянського господарства, розташовану в адміністративних межах Рижавської сільської ради Уманського району Черкаської області; скасувати запис №22778794 за індексним номером 37524587 про проведену державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на земельну ділянку, площею 2 га. за кадастровим номером 7124387300:02:000:2339 внесеним державним реєстратором виконавчого комітету Іванівської сільської ради Уманського району Черкаської області; витребувати в ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь держави земельну ділянку загальною площею 2 га. з кадастровим номером 7124387300:02:000:2339, що була передана наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 19 вересня 2017 року №23-8465/14-17-СГ у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, розташовану в адміністративних межах Рижавської сільської ради Уманського району Черкаської області та вирішити питання судових витрат.
Крім цього, в позовній заяві зазначено, що судовий збір за подання позову, який містить три вимоги немайнового характеру – визнання незаконним та скасування рішення, скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності та зобов`язання повернути земельну ділянку) становить 6306,00 грн.
До позовної заяви позивачем надано відповідне платіжне доручення № 1375 від 25 серпня 2020 року про сплату судового збору на суму 6306,00 грн. 
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 вересня 2020 року позовну заяву керівника Уманської місцевої прокуратури Пархоменка Д.П., поданої в інтересах держави, залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 жовтня 2020 року позовну заяву керівника Уманської місцевої прокуратури Пархоменка Д.П. в інтересах держави, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання незаконним та скасування наказу, скасування запису про державну реєстрацію права власності, витребування земельної ділянки визнано неподаною та повернуто позивачу разом з доданими до неї додатками.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, керівник Уманської місцевої прокуратури Пархоменко Д.П. подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 жовтня 2020 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обгрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області, а саме ухвали від 30 вересня 2020 року та 21 жовтня 2020 року прийняті судом з порушенням норм процесуального права (ст.ст.4, 185, ч.11 ст.272 ЦПК України), судом неповно з`ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд вважає встановленими.
Зазначає, що приймаючи рішення про повернення позовної заяви суд мотивував тим, що позивачем не усунуто у визначений строк недоліки позовної заяви, так як такий строк сплив 16 жовтня 2020 року, однак, апелянт вважає, що вказане твердження є необгрунтованим, оскільки посилання суду щодо отримання Уманською місцевою прокуратурою ухвали про залишення позовної заяви без руху 06 жовтня 2010 року не підтверджується належними доказами по справі. Вважає, що суддею Уманського міськрайонного суду Черкаської області не виконано вимоги, передбачені ч.11 ст.272 ЦПК України щодо направлення ухвали про залишення без руху позовної заяви рекомендованим листом, у зв`язку з чим суд позбавив права позивача належним чином отримати рішення та установити фактичне надходження до Уманської місцевої прокуратури відповідного рішення про залишення позовної заяви без руху.
Вказує, що визнаючи позовну заяву прокуратури неподаною та, повертаючи її позивачу, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до ч.1, абз. 1-2 ч.3, абз. 1-2 ч.4 ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Апелянт зазначає, що звернутися з позовом в інтересах держави без зазначення в якості позивача органу уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, прокурор може у двох випадках: - у разі відсутності такого органу, - у разі відсутності у такого органу повноважень щодо звернення до суду. При зверненні з цим позовом до суду, прокурор оскаржує незаконність наказу ГУ Держгеокадастру у Черкаській області, а тому враховуючи виключність підстав для представництва інтересів держави, керівник Уманської місцевої прокуратури Пархоменко Д.П. звернувся до суду з позовом в інтересах держави про визнання незаконним наказу ГУ Держгеокадастру у Черкаській області, який у порушення чинного земельного законодавства України розпорядився земельною ділянкою державної форми власності.
Суд першої інстанції зазначаючи в ухвалі як на одне із порушень, яке допущено позивачем – це зазначення в реквізитах до позовної заяви коду ЄДРПОУ Черкаської обласної прокуратури, не звернув уваги, що згідно з даними з ЄДРПОУ відомості про державну реєстрацію Уманської місцевої прокуратури відсутні. Як юридична особа зареєстрована Черкаська обласна прокуратура. Тобто Уманська місцева прокуратура не є юридичною особою та перебуває в підпорядкуванні обласної прокуратури, а тому в позові зазначено, саме код юридичної особи – Черкаської обласної прокуратури, яка є платником судового збору за подання відповідної позовної заяви.
Також, щодо завірення копій матеріалів прокурором, який не підписував позовну заяву, апелянт наголосив, що відповідно до ст.24 ЗУ «Про прокуратуру» керівник уповноважений підписувати позовні заяви, а відповідний збір матеріалів та їх завірення здійснюють прокурори Уманської місцевої прокуратури, які відповідно до ст.15 вказаного закону наділені статусом прокурора та правом представляти інтереси держави в суді.
Щодо досудового врегулювання спору апелянт, зазначив, що оскільки стороною позову в якості позивача виступає прокурор, тому він не міг здійснювати відповідне врегулювання спору. 
Крім того, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху суд першої інстанції не зазначив точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) прокурору, що свідчить про порушення судом першої інстанції вимог ст.185 ЦПК України.
При цьому, апелянт наголосив, що при поданні позовної заяви прокурором визначено три вимоги за які сплачено судовий збір в повному обсязі в розмірі 6306 грн. та помилково в тексті визначено вимогу про витребування земельної ділянки, як не майнову.
Разом з цим, судовий збір на вказану вимогу сплачено органами прокуратури, як майнову, зокрема, ціна позову – вартість земельної ділянки, що підлягає витребуванню, зазначена у договорі купівлі – продажу від 10 вересня 2019 року (додаток до позову №12). Вартість земельної ділянки становить 28 500,00 грн. (п.2 вищевказаного договору). За вказану вимогу прокурором сплачено судовий збір в сумі 2 102 грн., у зв`язку з тим, що 1,5% від ціни позову (28500,00 грн.) становить 472,50 грн., що є меншим за 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, згідно з ст.4 ЗУ «Про судовий збір».
Ухвалою суду апеляційної інстанції від 01 грудня 2020 року, в порядку передбаченому ст.360 ЦПК України, особам, які беруть участь у справі, надавався строк для надання можливих відзивів на апеляційну скаргу керівника Уманської місцевої прокуратури Пархоменка Д.П.
Однак, в строк визначений судом на адресу апеляційного суду відзивів від осіб, які беруть участь у справі, на вищезазначену апеляційну скаргу, не надійшло.
В силу вимог ст.360 ч.3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
За правилами ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч.1 ст.353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За таких обставин, розгляд апеляційної скарги керівника Уманської місцевої прокуратури Пархоменка Д.П. на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 жовтня 2020 року про повернення позовної заяви (п.6, ч.1, ст.353 ЦПК України) здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженні у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Відповідно до ч.ч.1,2,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення зазначеним вимогам в повній мірі не відповідає.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції послався на ч.3 ст.185 ЦПК України та виходив з того, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви згідно ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області про залишення позову без руху від 30 вересня 2020 року.
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, оскільки він не відповідає вимогам закону і фактичним обставинам справи.
Як вбачається із матеріалів справи, у вересні 2020 року керівник Уманської місцевої прокуратури Пархоменко Д.П. звернувся до суду з позовом.
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 вересня 2020 року позовну заяву керівника Уманської місцевої прокуратури залишено без руху та надано строк тривалістю 10 днів з дня отримання даної ухвали на усунення недоліків, оскільки прокурором у позовній заяві не зазначено: повне найменування сторони, яка подала позовну заяву (код ЄДРПОУ зазначений не Уманської місцевої прокуратури, а Черкаської обласної прокуратури); вжиття позивачем заходів досудового врегулювання спору; додатки до позову завірено прокурором, яка не підписує позовну заяву, не визначено ціну позову (а.с. 16-19).
Згідно супровідного листа від 01 жовтня 2020 року №20734 Уманським міськрайонним судом Черкаської області було направлено керівнику Уманської місцевої прокуратури копію ухвали від 30 вересня 2020 року про залишення позовної заяви без руху, для відому (а.с.20). 
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 жовтня 2020 року позовну заяву керівника Уманської місцевої прокуратури Пархоменка Д.П. в інтересах держави, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання незаконним та скасування наказу, скасування запису про державну реєстрацію права власності, витребування земельної ділянки визнано неподаною та повернуто позивачу разом з доданими до неї додатками (а.с.22-23).
Відповідно до положень ч.ч.1,3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175, 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Тобто, підставою для залишення без руху позовної заяви на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у справі є виключно недотримання позивачем вимог ст.ст.175,177 ЦПК України.
Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви визначено у ст.175 ЦПК України, а положеннями ст.177 ЦПК України передбачено перелік документів, що додаються до позовної заяви.
Відповідно до ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Згідно положень ч.1 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.
Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до ч.2 ст.185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється згідно вимог ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимоги немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Підпунктом 1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Підпунктом 2 п.2 ч.2 ст.4 вказаного закону встановлено, що за подання юридичною особою позовної заяви з вимогою немайнового характеру судовий збір справляється у 1 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції послався на те, що позивач поніс витрати на сплату судового збору за три вимоги немайнового характеру – по 2102 грн. за кожну з вимог немайнового характеру, однак позивач не взяв до уваги, що одна з трьох позовних вимог – про витребування майна, є позовною вимогою майнового характеру, та не зазначив щодо такої позовної вимоги ціну позову.
Проте, залишаючи позовну заяву керівника Уманської місцевої прокуратури Пархоменка Д.П. без руху, з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд першої інстанції не врахував приписи ч.2 ст.185 ЦПК України та не зазначив в ухвалі від 30 вересня 2020 року точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) позивачу.
В даному випадку, повертаючи позовну заяву, судом зазначено, що 06 жовтня 2020 року в Уманській місцевій прокуратурі було отримано ухвалу судді про залишення позовної заяви без руху, що підтверджується даними розносної книги Уманського міськрайонного суду Черкаської області, а тому позивач пропустив строк для усунення недоліків позовної заяви, який сплив 16 жовтня 2020 року.
Однак, колегія суддів не може погодитися з вказаним висновком суду, та критично ставиться до твердження суду що 06 жовтня 2020 року Уманською місцевою прокуратурою було отримано копію ухвали суду від 30 вересня 2020 року про залишення позовної заяви без руху, оскільки воно є необгрунтованим та не підтверджується належними доказами по справі, так як не установлено судом та не зазначено в рішенні якою посадовою особою отримано документ, чи наявний відповідний штамп установи тощо.
Згідно Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року №814 відсутнє поняття, як розносна книга, крім того за змістом вказаний журнал є журналом розгляду звернень, в якому зазначаються відомості щодо заявника, змісту заяви, номеру справи, наслідків розгляду заяв, тощо, а тому, на думку колегії суддів, посилання суду на дані розносної книги не можуть бути належним доказом.
Також, у вказаній інструкції в розділі ХІ п.2 зазначено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалене в порядку письмового провадження чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення, засвідчена відповідно до вимог Інструкції, надсилається у порядку, визначеному законом.
Разом з цим, судова колегія зазначає, що нормами ЦПК України не встановлено окремого порядку вручення позивачу ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Частиною 1 статті 258 ЦПК України визначено, що ухвала є судовим рішенням.
Порядок вручення судового рішення визначений у ст.272 ЦПК України, ч.11 якої встановлює, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Відповідно до ч.6 ст.272 ЦПК України днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день проставлення у поштовому відділенні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому відділенні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункти 1, 3, 4, 5).
В матеріалах справи міститься супровідний лист Уманського міськрайонного суду Черкаської області відповідно до якого 01 жовтня 2020 року за №20734, керівнику Уманської місцевої прокуратури було направлено копію ухвали суду від 30 вересня 2020 року про залишення позовної заяви без руху, для відому, яку адресат отримав 12 жовтня 2020 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції Уманської місцевої прокуратури на зазначеному супровідному листі (а.с.46).
З урахуванням встановленого та вище викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що датою отримання копії ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 вересня 2020 року про залишення позовної заяви без руху, керівником Уманської місцевої прокуратури слід вважати 12 жовтня 2020 року. 
Так, відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують обставини, на які посилається позивач.
Усі наявні у позивача докази мають бути подані разом з позовною заявою (ч.2 ст.83, ч.5 ст.177 ЦПК України).
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь - якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.
Відповідно до ч.1 ст.120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.
Відповідно до положень ст.122 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
Відповідно до ст.123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якого пов`язано його початок.
Згідно з ч.5, ч. 6 ст. 124 ЦПК України останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
Встановлено, що керівник Уманської місцевої прокуратури Пархоменко Д.П. отримав копію ухвали про залишення позовної заяви без руху 12 жовтня 2020 року, тобто останнім днем усунення недоліків є 22 жовтня 2020 року.
21 жовтня 2020 року на адресу Уманського міськрайонного суду Черкаської області на виконання ухвали суду від 30 вересня 2020 року від керівника Уманської місцевої прокуратури Пархоменка Д.П. надійшли пояснення разом з додатками, аналогічного змісту які викладені в апеляційній скарзі, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції Уманського міськрайонного суду Черкаської області, тобто в строк, наданий судом для усунення недоліків (а.с.24-46).
Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на звернення до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.
З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для визнання позовної заяви керівника Уманської місцевої прокуратури Пархоменка Д.П.
неподаною та її повернення, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для вирішення питання про можливість відкриття провадження у справі у передбаченому законом порядку відповідно до приписів ст.379 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу керівника Уманської місцевої прокуратури Пархоменка Д.П. задовольнити.
Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 жовтня 2020 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно п.2 ч.1 ст.389 ЦПК України.

Судді