П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/13524/20 
Головуючий у 1-й інстанції:  Черноліхов С.В.
          Суддя-доповідач:  Сапальова Т.В. 
26 листопада 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сапальової Т.В. 
суддів:  Залімського І. Г.  Смілянця Е. С. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дорошкевич Віри Леонідівни  на  рішення   Житомирського окружного адміністративного суду  від  23 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Алекскредит", про  визнання дій неправомірними, скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
в серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до  Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Алекскредит", про визнання протиправними дій приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дорошкевич Віри Леонідівни та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 10 квітня 2020 року ВП № 61793833.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року позов задоволено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що у виконавчому документі зазначено місце проживання боржника ОСОБА_1 в межах виконавчого округу м.Києва. Чинною редакцією Закону України "Про виконавче провадження" не передбачено проведення виконавчих дій, спрямованих на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження, тому під час відкриття виконавчого провадження приватний виконавець діяв відповідно до вимог чинного законодавства.
Відзиви позивачки та третьої особи на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходили, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Учасники справи повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позову, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що 10 квітня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61793833 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича № 6296 від 04 квітня 2020 року про стягнення з боржника - ОСОБА_1 - на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Алекскредит" заборгованості у розмірі 19800,00 грн. Зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно і попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 1980,00 грн.
Вважаючи постанову про відкриття виконавчого провадження №61793833 протиправною, позивачка звернулася до суду з даним адміністративним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що виконавче провадження було відкрито не за місцем проживання, перебування боржника або знаходження його майна. 
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому   виконанню   у   разі   невиконання   їх   у   добровільному порядку визначаються   Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII   (далі - Закон №1404-VIII).
Згідно з ч.1 ст.1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
П.1 ч.2 ст.18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.
Згідно з ч.1 ст.5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Ч.1 ст.27 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02.06.2016 № 1403-VIII (далі - Закон 1403-VIII) фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України "Про виконавче провадження.
Згідно з ч.2 ст.25 Закону України 1403-VIII приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.
Відповідно до ч.2 ст.24 Закону №1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
П.10 ч.4 ст.4 Закону №1404-VIII визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
Судом встановлено, що виконавчим округом приватного виконавця Дорошкевич Віри Леонідівни є місто Київ. Отже, відповідач має право здійснювати дії щодо примусового виконання виконавчих написів документів у разі, якщо місцем проживання або перебування боржника є місто Київ.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо зазначення адреси фактичного місця проживання позивачки у виконавчому написі нотаріуса, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.26 Закону №1404-VII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Згідно з ч.3 ст. 26 Закону №1404-VIII у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.
Відповідно до ч.1 ст.28 Закону  №1404-VIII  копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
Таким чином, за відсутності заяви від сторони виконавчого провадження приватний виконавець направляє документи виконавчого провадження за адресами, зазначеними у виконавчому документі. 
При цьому Закон №1404-VIII не передбачає обов`язку виконавця перевіряти достовірність зазначених у виконавчому документі адрес до відкриття виконавчого провадження.
З матеріалів справи встановлено, що у виконавчому написі нотаріуса, виданому приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., №6296 від 04.04.2020 (а.с.86) зазначено адресу реєстрації позивачки: АДРЕСА_1 ; адреса проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 .
Аналогічні адреси місця реєстрації та проживання ОСОБА_1 зазначені стягувачем в заяві про примусове виконання рішення від 07.04.2020 (а.с.81, зворот).
Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Згідно з абз. 5 ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.
Ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію міст проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.
Таким чином, фактичне місце проживання особи може відрізнятися від зареєстрованого у встановленому законом порядку.
З матеріалів справи встановлено, що до заяви про примусове виконання рішення від 07.04.2020 стягувач долучив платіжне доручення про сплату авансового внеску, оригінал виконавчого напису №6296 від 04.04.2020 року та копію довіреності представника стягувача.
Отже, станом на момент відкриття виконавчого провадження у приватного виконавця Дорошкевич В.Л. була наявна інформація тільки про адреси реєстрації та фактичного місця проживання ОСОБА_1 , зазначені у виконавчому написі №6296 від 04.04.2020:
- адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; 
- адреса проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідно до супровідного листа від 10.04.2020 №23794 (а.с.92, зворот), копія оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від 10 квітня 2020 року ВП №61793833 направлена за адресами ОСОБА_1 , вказаними у виконавчому написі №6296 від 04.04.2020: АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 .
З урахуванням наведеного, оскільки у виконавчому документі зазначено адресу проживання ОСОБА_1 в м.Києві, тому під час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 10 квітня 2020 року ВП №61793833 приватний виконавець виконавчого округу м.Києва ОСОБА_2 діяла з дотриманням вимог ст.24 Закону №1404-VIII.
Згідно з копією довідки про реєстрацію місця проживання особи №27 від 20.01.2020 (а.с.22) адреса місця реєстрації позивачки: АДРЕСА_5 .
Разом з відзивом на позовну заяву відповідачка долучила копію матеріалів виконавчого провадження (а.с.81-99).
Так, в розділі 8 договору про надання кредиту №2523583 від 22.07.2019 (а.с.82-84) вказано адресу реєстрації позичальника ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 ; адреса фактичного проживання: АДРЕСА_6 .
Згідно з відповіддю Пенсійного фонду України №1061922514 від 13.04.2020 (а.с.96) у лютому 2020 року ОСОБА_1 працювала у Національному технічному університеті України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського".
Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 15.06.2020 (а.с.98, зворот) позивачка просила приватного виконавця надіслати документи по ВП №61793833 на адресу її проживання: АДРЕСА_6 .
Таким чином, доводи позовної заяви про те, що позивачка фактично проживає в іншому виконавчому окрузі у с.Красносілка Чуднівського району Житомирської області та не має жодного відношення до м.Києва спростовуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.
З урахуванням встановлених у справі обставин, оскільки матеріалами виконавчого провадження підтверджується факт проживання ОСОБА_1 в м.Києві, підстави для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 10 квітня 2020 року ВП № 61793833 у зв`язку з порушенням вимог ч.2 ст.24 Закону №1404-VIII щодо прийняття до виконання виконавчого документа за місцем проживання або перебування боржника відсутні.
Отже, доводи апеляційної скарги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю підтверджуються встановленими у справі обставинами.
Водночас, висновки суду першої інстанції по суті спору не відповідають встановленим у справі обставинам, що призвело до неправильного її вирішення, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позову.
Відповідно до  статті 317 КАС України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дорошкевич Віри Леонідівни задовольнити  повністю.
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про визнання дій неправомірними, скасування постанови скасувати.
В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення відповідно до ч.1 ст.272 КАС України.
Відповідно до ч.4 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції у справах, визначених статтями 280, 281, 287 та 288 цього Кодексу, можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції. 

Постанова суду складена в повному обсязі  26 листопада 2020 року.

Головуючий	 	 	Сапальова Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Залімський І. Г.    Смілянець Е. С.