П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 400/457/20	
Головуючий в 1 інстанції: Фульга А. П.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді- доповідача	Кравця О.О.	
судді –	Домусчі С. Д.	
судді –	Коваля М.П. 	
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Великобагачанського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області  на постанову  Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року у  справі № 400/457/20 ,прийнятого в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження у складі судді Фульги А.П., за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон" до Великобагачанського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення,-
ВСТАНОВИВ:

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ І РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ:

28.01.2020 року ТОВ СП «НІБУЛОН`звернулося до суду з позовом до Великобагачанського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській областіта просило суд визнати протиправним та скасувати рішення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області №382 від 27.11.2019.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року позов був задоволений.

II.          КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ , УЗАГАЛЬНЕНІ  ДОВОДИ АПЕЛЯНТА ТА ІНШИХ  УЧАСНИКІВ АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Не погоджуючись з рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року, Великобагачанське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області подало апеляційну скаргу, в якій вважає, що судом 1-ї інстанції при розгляді даного позову неповністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, рішення прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права та просило його скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити. 
Вимоги апеляційної скарги Великобагачанське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області обґрунтовує тим, що в рішенні суду 1-ї інстанції не надано уваги порушенням абзацу 1 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою КМУ від 26.09.2001 № 1266, в частині коли допомога по тимчасовій непрацездатності нарахована і виплачена за кількість днів, відмінну від кількості календарних днів, які підлягають оплаті (стосується листка непрацездатності № 066797).
Апелянт виділяє, що листок непрацездатності № НОМЕР_1 виданий на 6 днів, а сплачений за 16 днів та у ньому  відображена недостовірна інформація про нараховану застрахованій особі суму матеріального забезпечення, чим порушено абзац 2 ч. 1 ст. 34 Закону № 1105.

III.          ПРОЦЕДУРА АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ: 

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.07.2020 року відкрито апеляційне провадження по справі. 
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2020 року справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.
Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона  підлягає частковому задоволенню.

IV.          ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Судом 1-ої інстанції було встановлено, що Великобагачанським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області було проведено планову перевірку філії «Сухорабівська» ТОВ СП «НІБУЛОН» вимог законодавства у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування, за результатами якої складено акт перевірки дотримання страхувальником вимог законодавства у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування від 19.11.2019 №38.
З переліку виплат матеріального забезпечення застрахованим особам, по яким перевіркою виявлено порушення законодавства у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування (таблиця 2 до акту) вбачається, що відповідач при проведенні перевірки дійшов висновку про суму неправомірних витрат коштів Фонду в розмірі 13,06 грн. по виплатам згідно листків непрацездатності ОСОБА_1 .
Листом від 29.11.2019р. №2610-06 Управлінням виконавчої дирекції Фонду у Полтавській області за підписом заступника начальника було направлено оскаржуване рішення на ім`я керівника Філії «Сухорабівська» ТОВ СП «НІБУЛОН». Також в листі зазначено про те, що спеціалістом перевірки обґрунтованості видачі листків непрацездатності Великобагачанського відділення управління не зазначено низки порушень, які стосуються листків непрацездатності № 066797 від 10.10.2016р та №319367 від 25.10.2016р. по ОСОБА_2 що призвело до донарахування суми неправомірних витрат, які підлягають поверненню до Фонду соціального страхування України додатково до суми 13.06 грн суму 2359,50 грн.
Після проведення перевірки вже під час прийняття рішення відповідачем було виявлено порушення позивачем вимог частини першої  статті 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а саме листок непрацездатності № 066797 від 10.10.2016р по ОСОБА_2 було сплачено із порушеннями в оформленні - відсутня печатка лікувального закладу.
  На підставі висновків вказаного акту перевірки та висновків, сформованих відповідачем по спливу восьми днів після перевірки, Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області прийнято рішення про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 27.11.2019 №382, яким зобов`язано позивача в десятиденний строк від дня отримання рішення повернути Фонду грошові кошти в розмірі 3558,84 грн., у тому числі 2372,56 грн. сума неправомірно витрачених страхових коштів та штраф у розмір 1186,28 грн. (50% неправомірно витрачених страхових коштів).

V.  РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА , АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) ТА ОЦІНКА СУДУ :

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає  Закон України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 № 1105-XIV  (далі - Закон № 1105-XIV).
Право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані особи - громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), зайняття підприємницькою та іншою діяльністю, якщо інше не передбачено законом (частина перша  статті 19 Закону № 1105-XIV).
Згідно частини першої  статті 31 Закону № 1105-XIV  підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності. У разі роботи за сумісництвом, за трудовим договором (контрактом) одночасно із здійсненням підприємницької чи іншої діяльності підставою для призначення допомоги є копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою (за наявності) за основним місцем роботи. Для застрахованих осіб, які одночасно здійснюють підприємницьку та іншу діяльність і не працюють на умовах трудового договору (контракту), копію листка непрацездатності засвідчує установа охорони здоров`я, яка його видає. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом.
Інструкція про порядок заповнення листка непрацездатності затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03.11.2004 № 532/274/136-ос/1406 (далі -  Інструкція № 532).
Відповідно до частини першої  статті 4 Закону № 1105-XIV  Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.
Пунктами 6, 7 частини першої  статті 9 Закону № 1105-XIV  визначено, що основними завданнями Фонду та його робочих органів є: здійснення перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам, у тому числі на підставі інформації з електронного реєстру листків непрацездатності; здійснення контролю за використанням роботодавцями та застрахованими особами коштів Фонду.
Згідно пункту 3 частини першої  статті 10 Закону № 1105-XIV  Фонд має право перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів Фонду та зупиняти виплати з Фонду в разі відмови або перешкоджання з боку роботодавця у проведенні перевірки, виявлення фактів подання ним Фонду недостовірних відомостей або порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду.
Відповідно до пункту 2.1 Інструкції про порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, прийняття рішень за їх результатами та процедуру оскарження, яка затверджена постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 22.12.2010 № 29 (далі -  Інструкція №29) перевірки здійснюються посадовими особами органів Фонду за місцезнаходженням страхувальника або в приміщенні органу Фонду за пропозицією страхувальника та за умови надання ним всіх необхідних документів для проведення перевірки.
Документом, який складається в установленому законодавством порядку посадовими особами органу Фонду, що проводили перевірку, фіксує факт її проведення та результати є акт перевірки (пункт 1.5  Інструкції № 29).
Пунктами 3.13.2, 3.13.3  Інструкції № 29  визначено, при складанні акта перевірки посадові особи органу Фонду  об`єктивно та чітко викладають факти порушень, виявлені під час перевірки, з посиланням на відповідну структурну одиницю нормативно-правового акта. Акт перевірки має відповідати вимогам ділової мови та офіційно-ділового стилю.
За змістом частини 6   ст. 15 Закону №1105-XIV  у разі порушення порядку використання страхових коштів роботодавці відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.
Відповідно до пункту 1.8 Положення про управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області, затвердженого    наказом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України № 53 від 25.01.2018 Управління є юридичною особою, має самостійний баланс рахунки в установах банків та органах казначейства, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням та має відділення в районах і містах обласного значення.
Відповідно до положення про відділення - Великобагачанське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування Україні Полтавській області є відокремленим підрозділом Управління виконав дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області  утворено відповідно до постанови правління Фонду соціального страхування| України від 24 травня 2017 року № 32 і самостійного статусу робочого органу не має.
Відділення підпорядковане та підзвітне Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавської області.
Завданням Відділення є реалізація повноважень Управління на території Великобагачанського, Новосанжарського, Решетилівського районів    Полтавської області.
Частиною 8 статті 15  Закону № 1105  передбачено право застосовувати фінансові санкції та накладати адміністративні штрафи від імені Фонду мають директор виконавчої дирекції Фонду та його заступники, керівники робочих    органів Фонду та їх заступники.
Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.6 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року ,суд  при вирішенні справи керується принципом верховенства права,  відповідно до якого зокрема людина,  її права  та  свободи визнаються    найвищими   цінностями   та   визначають   зміст   і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип  з  урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. 
Європейська Конвенція про захист  прав людини та основоположних  свобод від 04.11.1950 року (надалі - Конвенція)  , була ратифікована Законом України N 475/97-ВР  від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України  є частиною національного законодавства.
Згідно ч.1  ст.6 Конвенції  , кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. 
Тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду (див. рішення у справі "Скордіно проти Італії"(Scordino v. Italy) (№ 1) [ВП], № 36813/97, пункти 190 та 191, ECHR 2006-V та  п.52 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Щокін проти України" (заяви №№ 23759/03 та 37943/06), від 14 жовтня 2010року, яке набуло статусу остаточного 14 січня 2011року  ).
Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), п. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pinc v. The Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pinc v. The Czech Republic), п. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року, також Рішення у справі "Рисовський проти України" (Rysovskyy v. Ukraine) від 20 жовтня 2011 року, заява № 29979/04, п.71).
Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення ЄСПЛ у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).
(1) Оцінка аргументів учасників справи і висновку суду першої  інстанції

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права(ч.1-2 ст.308 КАС України , в редакції Закону на момент вчинення процесуальної дії)
Аналіз положень Закону №1105-XIV, які визначають правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема й компетенцію Фонду та його робочих органів, дає підстави для висновку, що у відносинах, пов`язаних із виплатою страхувальником у передбачених законодавством випадках капіталізованих відповідно до Порядку платежів, ці органи не виступають на рівних засадах з іншими учасниками відповідних відносин, а здійснюють владні управлінські функції, спрямовані на забезпечення державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав.
Відповідно до частин першої, третьої статті 17 Закону №1105-XIV спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, у тому числі спори щодо розміру шкоди та прав на її відшкодування, накладення штрафів та з інших питань, вирішуються в судовому порядку.
Аналогічна правова позиція вказана у постанові Верховного Суду  від 24 червня 2020 року у справі № 822/1193/16.
  Апеляційний суд  вважає  наявними  підстави для часткового задоволення позову , так як системний аналіз приписів  Закону № 1105-XIV  та  Інструкції № 29  а також встановлених обставин справи, дозволяє дійти висновку, що з метою виконання вимоги щодо обґрунтованості спірного рішення, відповідачу не достатньо вказати в акті перевірки на факт відповідного правопорушення. Відповідач зобов`язаний об`єктивно та чітко викласти факти кожного порушення, виявлені під час перевірки з їх детальним обґрунтуванням та здійснити це до узгодження акта перевірки чи узгодження з запереченнями, а тому рішення про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 27.11.2019 №382, яким зобов`язано позивача в десятиденний строк від дня отримання рішення повернути Фонду грошові кошти в розмірі 3558,84 грн. є протиправним у частині суми неправомірно витрачених страхових коштів 2359,50 грн., що перевищує суму 13.06 грн , а також протиправним є  штраф у розмір 1179,75 грн., що перевищує суму 6,53 грн. (50% неправомірно витрачених страхових коштів), так як порушення були встановлені поза межами перевірки – не у спосіб , встановлений Законом№1105-XIV .
Питання правомірності вищевказаних нарахувань ,про які зазначає апелянт,  можуть бути предметом судового розгляду тільки у разі встановлення порушень контролюючим органом в  результаті перевірки ,з їх зазначенням  у відповідному акті.
Інші доводи апеляційної скарги якими апелянт  обґрунтовує свою правову позицію , стосуються фактичних обставин справи, доказів, на підставі яких встановлено ці обставини, та правової оцінки, яку вірно  надав суд першої інстанції .

(2) Висновки апеляційного суду: 

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права(ч.1-2 ст.308 КАС України , в редакції Закону на момент вчинення процесуальної дії)
Апеляційний суд  доходить до висновку , що  частково неправильне застосування  судом 1-ої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, часткова невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи призвели до   частково неправильного вирішення справи  ,  про  наявність  підстав для часткового задоволення апеляційної скарги , скасування  рішення   суду 1-ої інстанції та ухвалення нового судового рішення про часткове  задоволення позову  із зміною розподілу судових витрат в порядку ст.139 КАС України .
Керуючись ст.8,19,55 Конституції України, ст.6 та ст. 1 Першого  протоколу  Європейської Конвенції про захист  прав людини та основоположних  свобод від 04.11.1950 року, ст. 3, 6, 7, 139,242, 292, 308, 311, п.1.ч.1 ст.315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Великобагачанського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області  – задовольнити частково , постанову  Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року -  змінити , виклавши перший та другий абзаци резолютивної частини у наступній редакції:
«Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон" - задовольнити частково .
Визнати протиправним та скасувати рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області №382 від 27.11.2019 рокуу частині суми неправомірно витрачених страхових коштів 2359,50 грн., що перевищує суму 13.06 грн та у частині штрафу у розмір 1179,75 грн., що перевищує суму 6,53 грн.»
В іншій частині постанову  Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року – залишити без змін.
Змінити розподіл судових витрат та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Полтавській області (вул. Гоголя, 34,м.Полтава, Полтавська область, 36011 код ЄДРПОУ 41319427)    Великобагачанського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області (вул. Чекалових,21, смт.Велика Багачка, Великобагачанський район, Полтавська область, 38300 код ЄДРПОУ 41319427) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон" (вул.Каботажний спуск,1 (вул.Фалєєвська, 9-Б, 54001), м.Миколаїв, 54002 код ЄДРПОУ 14291113) судові витрати в розмірі    2090,42 грн. (дві тисячі дев`яносто гривень 42 коп.) 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття ,та може бути, у разі відповідності  вимогам  ст.328 КАС України, оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду  протягом 30-ти днів  

Повне рішення складене та підписане 16.10.2020 року

Головуючий суддя 	 	Кравець О.О.	
Судді	    	Коваль М.П.    Домусчі С.Д.