П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
05 жовтня 2020  року                                                                     м. Київ
                                                                                              Справа №759/19016/19
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
                                   судді-доповідача   Стрижеуса А.М., 
                                   суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.
                                   секретаря: Довгополої А.В.

учасники справи:                 позивач          ОСОБА_1 
відповідач     ОСОБА_2 
                                                                  
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом  Марківим Назаром Володимировичем, на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва, постановлену у складі судді Ул`яновської О.В. 20 травня 2020 року, у справі за позовом   ОСОБА_1 до ОСОБА_2   про стягнення боргу, - 
 
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до  Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20 травня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, залишено без розгляду.
Не погоджуючись з постановленою  ухвалою суду, представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Марківим Н.В. подано апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції  посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
Зокрема вказує на те, що залишаючи позовну заяву без розгляду, суд виходив з того, що  позивач двічі не з`явився в судове засідання, будучи належним чином повідомлений  про час і місце судового засідання.
Справа №759/19016/19	 	 	
№ апеляційного провадження:22-ц/824/11296/2020	 	 	
Головуючий у суді першої інстанції: Ул`яновська О.В.	 	
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.	 	
Однак, представник позивача прибув судове засідання 20 травня 2020 року, в призначений для розгляду справи час, про що свідчить запис в журналі відвідувачів суду, зроблений службою судової охорони.
Помічник судді Ул`яновської О.В. представнику ОСОБА_1 в усному порядку повідомила, що судове засідання не відбудеться у зв`язку  із встановленим карантином  для запобігання поширенню  коронавірусної хвороби  COVID-19. Про час та дату наступного судового засідання представнику повідомлено не було. Однак, як виявилося згодом, засідання 20 травня 2020 року у даній справі все ж таки відбулося, проте без участі представник позивача.
Таким чином, нехтуючи своїми посадовими обов`язками, помічник судді ввів  в оману  представника позивача та головуючого суддю Ульяновоську О.В. в оману, повідомивши про неявку позивача. Як наслідок було постановлену ухвалу  про залишення позовної заяви без розгляду на підставі невірної інформації про повторну неявку позивача.         За таких обставин позивач не мав змоги бути присутнім у судовому засіданні та реалізувати право на судовий захист.
В судове засідання учасники справи не з`явилися.
Колегія суддів враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов`язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.
            Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення позивача ОСОБА_1 , її представника адвоката Марківа Н.В., відповідача ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і захистити свої права.
            Судові повістки, яка надсилалися ОСОБА_1 , її представнику Марківу Н.В. , ОСОБА_2 повернулися до апеляційного суду з відміткою "адресат відсутній", а відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.          
За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.
Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ч.1 ст.372 ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.
За таких обставин, обставин апеляційний суд в складі колегії суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , її представника адвоката Марківа Н.В., відповідача ОСОБА_2 .
Оскільки розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК України).
Заслухавши доповідь судді-доповідача,  з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
 
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Святошинського районного суду м. Києва відкрито провадження у даній справі у порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання на 28 лютого 2020 року на             11-40 год..
Копія ухвали про відкриття провадження у справі направлена позивачу ОСОБА_1 та отримана останньою 08 листопада 2019 року, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення. (а.с.19). 
Згідно довідки Святошинського районного суду, складеної секретарем судового засідання  ОСОБА_5 , у зв`язку з неявкою 28 лютого 2020 року о 11-40 год.  в підготовче  судове засіданні, підготовче засідання відкладено на 20 травня 2020 року  на 10-20 год.
02 березня 2020 року  на адресу ОСОБА_1 направлено повістку про виклик до суду. (а.с.21)
Разом з тим, повістка про виклик  до суду  на 20 травня 2020 року ОСОБА_1 отримана не була, оскільки конверт з повісткою  про виклик, повернувся до суду з відміткою «за закінченням зберігання» (а.с. 23-24)
Постановляючи оскаржувану ухвалу від 20 травня 2020 року, суд першої інстанції виходив з того, що в судові засідання, які відбулися 28.02.2020 та 20.05.2020 позивач не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи містяться поштові повідомлення про причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за відсутності позивача до суду не подавалося, заяви про зміну місцезнаходження позивача до суду також не подавалося (а.с. 19, 23, 24).
 Тому суд, посилаючись на  ч.2 ст. 257 ЦПК України, дійшов висновку про залишення позову без розгляду в підготовчому засіданні.
З таким висновком суду колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 196 ЦПК України, для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.
В силу ч. 1 ст. 197 ЦПК України, підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи. Частиною другою цієї статті визначено перелік питань, які вирішує суд у підготовчому засіданні.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 223 цього Кодексу; ) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 197 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.
У підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду, закриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 200 ЦПК України).
За змістом ч. 1, 2 ст. 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
Як передбачено ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що поняття «підготовче засідання» та «судове засідання» не є тотожними, оскільки ці судові процедури мають різну мету та виконують різні завдання.
Так, підготовче засідання спрямоване на з`ясування можливості врегулювання спору до судового розгляду або забезпечення правильного та швидкого вирішення справи. У свою чергу, в судовому засіданні суд у присутності учасників судового процесу розглядає докази та вирішує спір по суті.
Отже, аналізуючи зміст вказаних норм, явка учасників справи у підготовче засідання є їх правом, а не обов`язком.  
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Тобто,  пункт 3 частини 1 статті 257 ЦПК України уповноважує суд залишити позов без розгляду лише у випадку повторної неявки позивача в судове засідання, в якому відбувається розгляд справи по суті.
Отже, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.
Разом з тим, за неявки позивача у підготовче засідання, за умови, якщо відсутні підстави для його відкладення (ст. 198 ЦК України), суд має можливість провести підготовче засідання та ухвалити за його результатами судове рішення, передбачене ст. 200 ЦПК України.
З матеріалів справи вбачається, що на час постановлення оскаржуваної ухвали в порядку, визначеному ч.2 ст.200 ЦПК України підготовче провадження закрито не було, справа до судового розгляду по суті не призначена, засідання по справі, призначені на 28 лютого 2020 року  та 20 травня 2020 року, є підготовчими.
Крім того, ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про підготовче судове зсідання, яке призначене на 20 травня 2020 року (а.с. 23-24),   а тому підстави для застосування судом п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України  відсутні.
Суд першої інстанції, залишаючи позов без розгляду в підготовчому засіданні, не навів обґрунтування про те, що нез`явлення позивача унеможливлює проведення підготовчого засідання, не звернув увагу на те, що наведені процесуальні норми застосовуються при розгляді справи по суті, та дійшов помилкового висновку про повторну неявку позивача в судове засідання.
Враховуючи те, що справа перебуває на стадії підготовчого провадження, явка учасників справи не є обов`язковою, у суду були відсутні підстави для залишення позовної заяви без розгляду відповідно до  ч.2 ст. 200  та  п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, а тому висновок суду першої  інстанції про наявність правових підстав для залишення позовної заяви  без розгляду колегія суддів вважає необґрунтованим, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - постановлену з порушенням норм процесуального права.
Доводи апеляційної скарги про те, що представник позивача  прибув судове засідання 20 травня 2020 року, в призначений для розгляду справи час, про що свідчить запис в журналі відвідувачів суду, зроблений службою судової охорони, не приймаються судом, оскільки доказів на підтвердження зазначених обставин суду не надано. 
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374-379, 381-383,390 ЦПК України, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну ОСОБА_1 , подану адвокатом  Марківим Назаром Володимировичем - задовольнити частково.
Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва  від 20 травня 2020 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
 Суддя-доповідач:                                         А.М. Стрижеус
 
Судді:                                                             Л.Д. Поливач
 
                                                                       О.І. Шкоріна