ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 грудня 2020 року           справа №200/7852/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Компанієць І.Д., секретар судового засідання Кобець О.А., за участю представника відповідача - Сенникова А.А., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства “Великоанадольський вогнетривкий комбінат” на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року (повний текст складено 30 вересня 2020 року в м. Сєвєродонецьк) у справі № 200/7852/20-а (суддя І інстанції – Логойда Т.В.) за позовом приватного акціонерного товариства “Великоанадольський вогнетривкий комбінат” до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги,- 

                                                              У С Т А Н О В И В:

У липні 2020 приватне акціонерне товариство “Великоанадольський вогнетривкий комбінат” (далі – ПрАТ “ВАВК”) звернулося до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначало, зокрема, що є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який перебуває на обліку в органі доходів і зборів, що розташований на території населеного пункту, де проводилася антитерористична операція, а тому згідно з п. 4 ст. 11 Закону України “Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції”, яким внесені зміни до Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування”, на час проведення антитерористичної операції до її закінчення звільнений від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, і відповідальність, штрафні та фінансові санкції за невиконання обов`язків платника єдиного внеску у вказаний період до нього не застосовуються. 
Між тим, в порушення вказаних норм відповідач надіслав йому вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 04.08.2020 року №Ю-5-25 на суму недоїмки 5 231  473,95 грн. 
Позивач вважав вказану вимогу протиправною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав:  1) недоїмка, що зазначена в оскарженій вимозі, складається виключно з суми, яка підлягає списанню відповідачем на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21.11.2019 року в справі №805/1535/16-а, яке набрало законної сили 30.01.2020 року, яким Головне управління ДФС у Донецькій області зобов`язано прийняти рішення про визнання безнадійною та списання заборгованості (недоїмки) ПрАТ “ВАВК” зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 5 713 125,48 грн., яка виникла за період з 14.04.2014 року по 31.12.2015 року.
Починаючи з січня 2016 року позивач в повному обсязі виконує свої поточні зобов`язання зі сплати єдиного внеску. Проте, такі платежі з єдиного внеску за відповідний звітний період (січень 2016 року - червень 2020 року) були зараховані в погашення зобов`язань з єдиного внеску за попередній період, в т.ч. на зменшення недоїмки, що виникла за період по грудень 2015 року включно, та яка підлягає списанню податковим органом на підставі вказаного судового рішення;  2) відповідачем не враховано факту подання підприємством заяв про звільнення від виконання своїх обов`язків, визначених ч. 2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану; 3) оскаржувану вимогу прийнято та направлено всупереч вимог законодавства та судових рішень в адміністративних справах за участю ПрАТ “ВАВК” (ПАТ “ВАВК”) та податкового органу: №808/8907/14-а, №805/4655/15-а, №805/895/16-а, №805/1535/16-а, №805/2183/16-а, №805/2377/16-а, №805/1343/17-а, №805/2061/17-а, 805/3664/17-а, №805/4090/17-а, №805/4799/17-а, №805/490/18-а, №805/1332/18-а, №805/2943/18-а, №805/4583/18-а, №0540/5894/18-а, №0540/7894/18-а, №200/10 775/18-а, №200/1373/19-а, №200/4485/19-а, №200/6731/19-а, №200/8317/19-а, №200/10265/19-а, №200/11538/19-а, №200/13145/19-а, №200/14607/19-а, №200/841/20-а, №200/1922/20-а, №200/3344/20-а - якими скасовані попередні вимоги про сплату боргу (недоїмки).
Всі інші пред`явлені відповідачем вимоги №Ю-5-25 від 03.03.2020 року, №Ю-5-25 від 03.04.2020 року, №10-5-25 від 14.05.2020 року, №Ю-5-25 від 04.06.2020 року, №Ю-5-25 від 02.07.2020 року оскаржуються підприємством в судовому порядку (адміністративні справи №200/4214/20-а, №200/5062/20-а, №200/5890/20-а та №200/6880/20-а, і відповідно, розгляд справ триває); 4) оскаржуваною вимогою про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску порушено майнові права та охоронювані законом інтереси позивача.
У зв`язку з наведеним позивач просив визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Донецькій області від 04.08.2020 року №Ю-5-25 на суму 5 231  473,95 грн.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року у справі № 200/7852/20-а у задоволенні позову – відмовлено.
Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.
На обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, які були викладені в позовній заяві та протягом розгляду справи в суді першої інстанції.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги.                                                                                                               Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що що ПрАТ “ВАВК” є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який перебуває на обліку в органі доходів і зборів (у Волноваській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області), що розташований на території населеного пункту, включеного до переліку, що зазначений у ст. 2 Закону України “Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції”, де проводилася антитерористична операція, розпочата на підставі відповідного Указу Президента України.
З метою звільнення від виконання обов`язків платника єдиного внеску, що визначені ч. 2 ст. 6 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування”, на період з 14.04.2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану, платник єдиного внеску вчинив наступні дії, зокрема:  - 05.09.2014 року отримав сертифікат Торгово-промислової палати України про настання обставин непереборної сили №2887/05-4;  - 20.08.2014 року отримав сертифікат Торгово-промислової палати України про настання обставин непереборної сили; -  03.08.2015 року та 18.12.2015 року подав до органу доходів і зборів за основним місцем обліку заяви про звільнення від виконання таких обов`язків (заяви від 31.07.2015 року № 754 та від 18.12.2015 року № 1530).
Вказані обставини щодо позивача встановлені рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19.02.2019 року в справі № 200/1373/19-а, яке набрало законної сили.
Головним управлінням ДПС у Донецькій області вказаному платнику надіслано вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 04.08.2020 року №Ю-5-25 на суму недоїмки 5 231  473,95 грн.
Вимога прийнята щодо наявної щодо позивача недоїмки станом на 31.07.2020 року.
Відповідно до розрахунку недоїмки, що зазначена у вказаній вимозі, вона складається з наступного:
- нараховано платником самостійно в декларації за поточний рік від 17.04.2020 року № 9084127358 з терміном сплати 21.04.2020 року, сума боргу - 444598,76 грн.;
- нараховано платником самостійно в декларації за поточний рік від 20.05.2020 року №9111494764 з терміном сплати 20.05.2020 року, сума боргу – 1519173 грн.;
- нараховано платником самостійно в декларації за поточний рік від 17.06.2020 року №9138332993 з терміном сплати 22.06.2020 року, сума боргу - 1637959,34 грн.;
- нараховано платником самостійно в декларації за поточний рік від 17.07.2020 року №9170172606 з терміном сплати 20.07.2020 року, сума боргу - 1629742,85 грн.
Судом також встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21.11.2019 року в справі №805/1535/16-а, яке набрало законної сили 30.01.2020 року, позов приватного акціонерного товариства “Великоанадольський вогнетривкий комбінат” до Головного управління ДФС у Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії  задоволено: визнано протиправною відмову Волноваської ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області в задоволенні заяви приватного акціонерного товариства “Великоанадольський вогнетривкий комбінат” про визнання безнадійною та списання заборгованості (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску в розмірі 5 713 125,48 грн., яка викладена у листі контролюючого органу від 30.06.2016 року № 6628; зобов`язано Головне управління ДФС у Донецькій області прийняти рішення про визнання безнадійною та списання заборгованості (недоїмки) приватного акціонерного товариства “Великоанадольський вогнетривкий комбінат” зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 5 713 125,48 грн., яка виникла за період з 14.04.2014 року по 31.12.2015 року.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Частина 1 ст. 4 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” визначає платників єдиного внеску.
Згідно з абз. 2 п. 1 ч. 1 ст. 4 вказаного Закону платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами. 
Згідно з ч. 2 ст. 6 вказаного Закону платник єдиного внеску, зокрема, зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Абзацом 3 ч. 8 та ч. 12 ст. 9 вказаного Закону визначено, що платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 51 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок. 
Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону  недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим  Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.
Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.
Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.
У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.
Орган доходів і зборів також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються.
На виконання вимог вказаного Закону наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449 затверджено Інструкцію про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Пунктом 2 розд. VІ Інструкції визначено, що у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.
Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.
Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.
Відповідно до п. 3 розд. VІ Інструкції органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.
У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним органом доходів і зборів протягом 15 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.
Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення.
У випадках, передбачених абзацами третім  та/або  четвертим  цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається):
платникам, зазначеним у підпунктах 1 - 7  пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 20 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).
Під частковим зменшенням суми недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованості зі сплати фінансових санкцій) для цілей цього пункту вважається зменшення загальної суми боргу (недоїмки) з єдиного внеску, яка включає нараховані та несплачені суми єдиного внеску (фінансових санкцій) за останній календарний місяць, в якому відбулось таке зменшення.
Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.
Згідно з п. 4 розд. VІ Інструкції вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).
Отже, вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. Недоїмкою ж є сума єдиного внеску, своєчасно не сплачена у строки, встановлені Законом.
Вищезазначений висновок узгоджується з правовою позицією викладеною Верховним Судом, зокрема у постанові від 11.09.2018 року в справі № 826/11623/16.
Суд також враховано наступне.  
14.04.2014 року набрав чинності Указ Президента України від 14.04.2014 року №405/2014, яким уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року “Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України” та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.
15.10.2014 року набрав чинності Закон України “Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції” (Закон від 02.09.2014 року № 1669-VII), який визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.
Пунктом 4 ст. 11 вказаного Закону внесено зміни до певних законів України, зокрема розділ VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” доповнено пунктом 9-3 (який з 13.03.2015 року у зв`язку з набранням чинності Законом України від 02.03.2015 року
№ 219-VIII вважався пунктом 9-4) такого змісту:
“Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування”, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року №405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.
Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.
Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.
Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.”.
Статтею 1 Закону України “Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції” надано визначення термінів:
територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України “Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року “Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України” від 14 квітня 2014 року № 405/2014;
період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України “Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року “Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України” від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.
Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, був затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року №1053-р, дію якого зупинено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року №1079-р.
Вказаний Перелік втратив чинність у зв`язку з набранням чинності Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, що затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275-р.
До вказаних Переліків внесено населений пункт, де розташований орган доходів і зборів, на обліку у якого перебуває позивач.
З 13.02.2020 року набрав чинності Закон  України від 14.01.2020 року № 440-IX “Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи”, яким п.  9-4 розд. VIII Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” виключено.
Статтею 58 Конституції України визначено, що Закони  та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-рп/1999 за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Отже, враховуючи наведені вимоги законодавства платники єдиного внеску, які перебували на обліку в органі доходів і зборів, що розташований на території населеного пункту, де проводилася антитерористична операція, та здійснювали свою господарську діяльність на території проведення антитерористичної операції, період проведення якої тривав, на період з 14.04.2014 року по 12.02.2020 року включно (період дії п.  9-4 розд. VIII Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування”) були звільнені від сплати сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, і відповідальність, штрафні та фінансові санкції, що передбачені Законом України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” за невиконання обов`язків платника єдиного внеску, виключно у вказаний період до них не застосовувалася. 
З 13.02.2020 року такі платники повинні виконувати покладені на них обов`язки зі сплати єдиного внеску в загальному порядку.
Оскільки недоїмка з єдиного внеску у позивача виникла після 13.02.2020 року, тому суб`єкт владних повноважень правомірно сформував щодо неї вимогу про сплату боргу (недоїмки).
Суб`єкт владних повноважень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, і не порушив права та законні інтереси позивача в сфері публічно-правових відносин.
З огляду на наведене правові підстави для задоволення позову із зазначених в ньому підстав – відсутні.
Посилання позивача на зазначені ним судові рішення є неприйнятними, оскільки вони стосуються недоїмки з єдиного внеску щодо минулих періодів і не стосуються періоду, за який винесено оскаржену вимогу.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства “Великоанадольський вогнетривкий комбінат” на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року у справі № 200/7852/20-а - залишити без задоволення. 
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року у справі № 200/7852/20-а - залишити без змін.
Повне судове рішення складено 24 грудня 2020 року.    
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                    Т.Г. Гаврищук

                                                                                                              І.Д. Компанієць