Ухвала
 
29 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 754/13502/19
провадження № 61-18607ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Жданової В. С.,  Зайцева А. Ю., 
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 04 серпня 2020 рокута постанову Київського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 589 500 грн. 
 
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 09 червня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 09 червня 2020 року залишено без змін.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04 серпня 2020 року заяву ОСОБА_1 про постановлення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів щодо відшкодування судових витрат на правничу допомогу адвоката залишено без задоволення.
Заяву ОСОБА_2 про постановлення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів щодо відшкодування судових витрат на правничу допомогу адвоката залишено без задоволення.
Постановою Київського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 04 серпня 2020 року в частині залишення без задоволення заяви    ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом   ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів залишено без змін.
 
14 грудня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 04 серпня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року.
 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктом 20 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови ухвалити додаткове рішення.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Отже, ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 04 серпня 2020 року(щодо відмови ухвалити додаткове рішення), яка віднесена до категорії ухвал, вказаних у пункті 20 частини першої статті 353 ЦПК України, після її перегляду в апеляційному порядку, не входить до переліку ухвал, які є предметом оскарження у касаційному порядку.
Не може бути предметом перегляду у касаційному порядку й постанова Київського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року, прийнята за результатами апеляційного перегляду такої ухвали, яка не підлягає касаційному  оскарженню (в силу вимог пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України).
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити. 
Керуючись частиною першою статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою 
 ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду                м. Києва від 04 серпня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.
Копію ухвали направити заявникові. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                         Є. В. Коротенко
 
                                                                                                                      В. С. Жданова       
 
                                                                                                                       А. Ю. Зайцев