ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/11090/18                                                                              Суддя (судді) першої інстанції: Вовк П.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року                                                                                                                 м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів Степанюка А.Г., Черпіцької Л.Т., секретаря Винокурової І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків Державної податкової служби на Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 жовтня 2019 року за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Концерн Галнафтогаз» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «П», - 

В С Т А Н О В И В :
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 лютого 2019 року, залишеним без змін Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 18 червня 2019 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Концерн Галнафтогаз» задоволено частково; Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 лютого 2019 року та Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року у справі №826/11090/18 скасовано; справу №826/11090/18 направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 жовтня 2019 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а Рішення суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.
Відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку Позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ «Агровітал» (код ЄДРПОУ 38847652) за період з 01.01.2016 по 29.02.2016, про що складено відповідний Акт від 23 квітня 2018 року №1126/28-10-42-05/31729918 (надалі - Акт), копія якого наявна в матеріалах справи (Т.1, а.с.11-29).
Перевіркою встановлено порушення Позивачем вимог пп. 134.1.1 п. 134.1                    ст. 134 Податкового кодексу України, що призвело до завищення на 34423800,00 грн. суми від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток за І квартал                   2016 року.
На підставі зазначених порушень, Відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «П» від 05 травня 2018 року №0008914207, якими Позивачу зменшено на 34423800,00 грн. суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за            І квартал 2016 року.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агровітал», як Постачальником, та Позивачем, як Покупцем, укладено Договір поставки від 08 січня 2016 року №1350, відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити сою продовольчу українського походження, врожаю 2015 року (в подальшому Товар) на умовах, що передбачені цим Договором.
Позивачем на підтвердження факту реального здійснення господарських операцій надано завірені належним чином копії: Актів прийому-передачі Товару, Видаткових накладних, Платіжних доручень.
Відповідач як на підставу задоволення апеляційної скарги посилається на відсутність відповідних виробничих потужностей та персоналу контрагента Позивача.
Як зазначено в Постанові Верховного Суду від 18 червня 2019 року у даній справі, оцінюючи спірні правовідносини суди попередніх інстанцій не врахували встановлені обставини Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 червня 2018 року у справі №826/5304/18, яке набрало законної сили, ухваленого за результатами розгляду між тими самими сторонами, що і у цій справі, предметом якої було прийняття податкового повідомлення рішення про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість за взаємовідносинами з ТОВ «Агровітал».
Згідно з частиною п`ятою ст. 353 Кодексу адміністративного судочинства України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 червня 2018 року у справі №826/5304/18, яке набрало законної сили 27 листопада 2018 року, за позовом Публічного акціонерного товариства «Концерн Галнафтогаз» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, адміністративний позов задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 19.01.2018 №0000834205 складене Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби.
Як вбачається з із зазначеного Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва, судом встановлено фактичне здійснення господарських операцій за взаємовідносинами з ТОВ «Агровітал».
Відповідно до частини четвертої ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Крім того, як зазначено в Постанові Верховного Суду від 04 вересня 2020 року у справі №1640/2783/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехніка» до Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення, посилання контролюючого органу на результати опрацювання зібраної податкової інформації відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Прімавера Груп», згідно якої встановлено незнаходження вказаного суб`єкта господарювання за його місцем реєстрації, а також відсутність у останнього необхідних економічних умов та трудових ресурсів, зокрема технічного персоналу, складських приміщення та транспортних засобів необхідних для ведення господарської діяльності такого роду, як на підставу для відмови в позові, обґрунтовано відхилено судами, оскільки чинне податкове законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності у останніх основних фондів, знаходженням за місцем реєстрації, неможливості встановлення походження товару про всьому ланцюгу товарообігу тощо, оскільки добросовісний платник податків, яким є позивач, не може нести відповідальність за правопорушення вчинені іншими суб`єктами господарювання.
А згідно з частиною п`ятою ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Більш того, відповідно до частини шостої ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Проте, ані вироку суду в кримінальному провадженні, ані ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення відповідних осіб від кримінальної відповідальності Відповідачем не надано.
Згідно з частиною другою ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, вимоги якої Відповідачем не виконано.
На підставі наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржене Позивачем податкове повідомлення-рішення Відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, за таких підстав, апеляційна скарга залишається без задоволення, а Рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби залишити без задоволення, а Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від     02 жовтня 2019 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
Постанову складено в повному обсязі 09.10.2020 року.

Головуючий суддя                                                                                               Бабенко К.А.

Судді:                                                                                                                   Степанюк А.Г.

                                                                                                                   Черпіцька Л.Т.