Справа № 163/2489/19 	Головуючий у 1 інстанції: Чишій С. С. 	
Провадження № 22-ц/802/951/20  Категорія: 30 	  Доповідач: Федонюк  С. Ю.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
29 вересня 2020 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Федонюк С. Ю.,
суддів - Матвійчук Л. В., Киці С. І.
з участю:
секретаря судового засідання - Лимаря Р. С.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Любомльського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Державного підприємства "СЕТАМ" Міністерства юстиції України, про розірвання договору та стягнення коштів, за апеляційною скаргою відповідача Любомльського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 23 червня 2020 року,
                                       В С Т А Н О В И В:
У грудні 2019 року ОСОБА_1  звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи вимоги тим, що він є переможцем електронних торгів від 23.12.2016 року з реалізації автомобіля "БМВ 318і", 1993 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , проведених ДП "СЕТАМ" з реалізації конфіскованого в дохід держави легкового автомобіля.
Вказує, що 26.12.2016 року ним перераховано організатору торгів 455,59 гривень додаткової винагороди та на рахунок Любомльського районного відділу ДВС 49 685,00 гривень в якості повної оплати за придбаний автомобіль. 
29.12.2016 року головним державним виконавцем був підписаний акт про проведення електронних торгів. 
Проте під час перевірки транспортного засобу працівниками територіального сервісного центру 0741 у Волинській області було виявлено відсутність підтвердження його реєстрації сервісним центром 8045 за даним номерним знаком та реєстрацію під номерним знаком НОМЕР_1 іншого автомобіля аналогічної марки, однак з номером кузова НОМЕР_3 . Тому в проведенні реєстрації придбаного на торгах автомобіля було відмовлено.
У зв`язку із цим через неналежне виконання відповідачами договору щодо передачі товару належної якості, невідповідність майна опису, оскільки в оголошенні про проведення електронних торгів було вказано про реєстрацію автомобіля на території України, вважає, що укладений договір у формі акта державного виконавця підлягає розірванню, а сплачені ним кошти в якості оплати гарантійного внеску, додаткової винагороди та вартості лоту - поверненню.
Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 23 червня 2020 року позов задоволено.
Розірвано договір купівлі-продажу автомобіля "БМВ 318і", 1993 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , у формі складеного головним державним виконавцем Любомльського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Оніщуком Д. Ю. акту про проведення електронних торгів від 29 грудня 2016 року при примусовому виконанні постанови Апеляційного суду Волинської області від 03.03.2016 року у справі № 163/423/16-п про конфіскацію цього автомобіля.
Стягнуто з Любомльського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в користь ОСОБА_1 сплачені за придбання автомобіля на СЕТАМ (протокол № 222774 від 23.12.2016 року, лот № 186171, ЄДРВП № 51205422) кошти в сумі 49 685 гривень.
Стягнуто з Державного підприємства "Сетам" в користь ОСОБА_1 2 615 гривень, з яких: 2 159 гривень 41 копійка сплаченого гарантійного внеску; 455 гривень 59 копійок сплаченої додаткової винагороди.
Зобов`язано ОСОБА_1 повернути придбаний ним згідно з актом про проведення електронних торгів від 29 грудня 2016 року автомобіль "БМВ 318і", 1993 року випуску, легковий, купе, синій, номер кузова НОМЕР_2 , Любомльському районному відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). 
Стягнуто з Любомльського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в користь ОСОБА_1 729 гривень 98 копійок судового збору.
Стягнуто з Державного підприємства "Сетам" в користь ОСОБА_1 38 гривень 42 копійки судового збору.
Не погоджуючись із даним рішенням суду, Любомльський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.
Апеляційна скарга аргументована тим, що оскаржуване рішення суду не відповідає дійсним обставинам справи, Любомльський районний відділ ДВС у повній мірі виконав свої зобов`язання перед учасниками торгів, оскільки надав їм можливість доступу до системи електронних торгів арештованим майном, вчинивши дії з оформлення результатів проведених торгів. Вказує, що посилання позивача на те, що автомобіль йому переданий з іншим номером кузова не заслуговують на увагу, так як не встановлено, хто саме та коли змінював ідентифікаційний номер спірного автомобіля.
17 вересня 2020 року ДП «Сетам» подало письмові пояснення на підтримку апеляційної скарги Любомльського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), у яких вказує, що вважає вимоги позивача необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, а рішення суду є таким, що підлягає скасуванню. Зазначає, що ОСОБА_1 не надано до суду доказів на підтвердження порушення Порядку в ході проведення електронних торгів, що ці порушення вплинули на результати торгів та що під час торгів були порушені права позивача.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить рішення суду залишити без змін як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно з частинами першою - п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із доведеності позивачем належними та допустимими доказами позовних вимог та наявності передбачених законом підстав для їх задоволення.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком місцевого суду, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.
Судом встановлено, що на примусовому виконанні Любомльського районного відділу ДВС перебувала постанова апеляційного суду Волинської області від 03.03.2016 року у справі № 163/423/16-п про конфіскацію у ОСОБА_3 в дохід держави легкового автомобіля "БМВ 318і", 1993 року випуску (купе, синій), номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . 
Реалізація конфіскованого майна здійснювалась через електронні торги, організатором яких виступало ДП "СЕТАМ".
Із розміщеного на Інтернет-сайті ДП "СЕТАМ" за посиланням https://setam.net.ua/auction/187808 інформаційного повідомлення про проведення електронних торгів за лотом 186171 вбачається, що, окрім наведених у постанові суду від 03.03.2016 року характеристик (опису) автомобіля, у додаткових відомостях зазначено, що цей автомобіль зареєстрований на території України. 
Згідно із дублікатом чека АТ КБ "Приватбанк" за участь у торгах позивачем був сплачений гарантійний внесок в розмірі 2 159,41 гривень. 
Протоколом № 222774 про проведення електронних торгів стверджено, що 21-23.12.2016 року відбулися електронні торги за реєстраційним номером лота 186171 з реалізації транспортного засобу "БМВ 318і", 1993 року випуску, номерний знак НОМЕР_4 . Сума сплаченого гарантійного внеску за участь в торгах становила 2 159,41 гривень. 
Переможцем торгів визнаний позивач ОСОБА_1 , якому визначено у термін до 10.01.2017 року сплатити організатору торгів ДП "СЕТАМ" 455,59 гривень додаткової винагороди та продавцю товару Любомльському районному відділу ДВС 49 685,00 гривень за придбаний товар. 
Зазначені кошти позивач сплатив 26.12.2016 року, що підтверджується платіжними квитанціями за № ПН2222, № ПН 2266.
29.12.2016 року головним державним виконавцем Любомльського районного відділу ДВС складений, а начальником цього відділу ДВС затверджений акт про проведення електронних торгів, яким стверджено проведення переможцем торгів повного розрахунку за придбане майно. 
Цього ж дня представником ДП "СЕТАМ" автомобіль був переданий позивачу згідно з актом видачі майна переможцю електронних торгів від 29.12.2016 року. В акті зазначено, що на момент передачі майна його стан та укомплектованість відповідає акту приймання-передавання арештованого майна на відповідальне зберігання від 26.05.2016 року, з яким переможець був ознайомлений і претензій до стану майна не мав. 
10.01.2017 року Любомльський районний суд на запит Любомльського районного відділу ДВС надіслав свідоцтво серії НОМЕР_5 про реєстрацію реалізованого на електронних торгах автомобіля.
Зі змісту свідоцтва вбачається, що воно видане на автомобіль "БМВ 318і", 1993 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_6 .
19.01.2017 року позивач звернувся в Територіальний сервісний центр 0741 у Волинській області для реєстрації придбаного на електронних торгах автомобіля, однак листом від 20.01.2017 року йому було в реєстрації відмовлено. Підставою для відмови слугувало те, що реєстрація на території України цього автомобіля не підтвердилась, а за даним реєстраційним номером НОМЕР_1 згідно зі свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_5 зареєстрований автомобіль "БМВ 318і", 1993 року випуску, із номером кузова НОМЕР_3 . 
Такі дії територіального сервісного центру позивач 22.02.2017 року оскаржив у судовому порядку, проте рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16.01.2020 року, яке набрало законної сили 18.02.2020 року, протиправності дій і прийнятого рішення цим органом не встановлено та в задоволенні позову про зобов"язання зареєструвати автомобіль відмовлено.
Відповідно до статті 650 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.
Частиною четвертою статті 656 ЦК України встановлено, що до договорів купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.
Відповідно до частини першої статті 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.
У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується (частина друга статті 673 ЦКУкраїни). 
Пунктом 9 розділу Х Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 року № 2831/5, визначено, що у разі придбання рухомого майна акт про проведені електронні торги є підставою для отримання майна у зберігача. Зазначений акт підтверджує виникнення права власності у особи, що придбала рухоме майно.
Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 (далі - Порядок № 1200) та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (далі - Порядок №1388), які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3)сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до вимог частини другої статті 678 ЦКУкраїни у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.
Продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту (частина перша статті 679 ЦКУкраїни).
Суд першої інстанції встановив, що спірний автомобіль позивач придбав на електронних торгах з примусової реалізації арештованого майна, які проводились ДП «Сетам».
При реєстрації вказаного автомобіля було виявлено невідповідність номера кузова автомобіля даним, що зазначені в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, що встановлено та підтверджено рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16 січня 2020 року (а.с.48-55).
Відповідно до ст.34 Закону України «Про дорожній рух» передбачено обов`язкову реєстрацію транспортного засобу при укладанні угоди щодо його придбання.
Згідно з п.п. 7, 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).
Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) у підрозділах Державтоінспекції (крім транспортних засобів, зареєстрованих до набрання чинності цим Порядком) та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.
Державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів. Перед відчуженням, передачею зазначені транспортні засоби повинні бути зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції.
Таким чином, законодавцем визначений спеціальний порядок відчуження та набуття права власності на транспортні засоби, який невід`ємно пов`язаний з обов`язковою реєстрацією власником придбаного автомобіля у відповідних органах. Продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).
Однак, позивач у зв`язку з обставинами справи та відповідно до вимог Порядку № 1388, не може поставити автомобіль на облік та отримати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на своє ім`я.
Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, позивачем доведено, що він придбав спірний автомобіль на електронних торгах, що проводились за заявкою державного виконавця, в якій було вказано, що цей автомобіль зареєстрований в належному порядку на території України, що не відповідало дійсності та не дало законної можливості зареєструвати його право власності на придбане майно та відповідно володіти цим майном.
Отже, апеляційний суд вважає обгрунтованими висновки суду першої інстанції, що таке порушення умов при укладенні договору купівлі-продажу є істотним, що є підставою для задоволення позовних вимог  ОСОБА_1 та розірвання вищезазначеного правочину з поверненням одержаного за договором.
Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 03 липня 2020 року в справі № 577/524/17.
Посилання в апеляційній скарзі та в письмових поясненнях на підтримку апеляційної скарги як Любомльського МР ВДВС, так і ДП «Сетам», що дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними не приймаються до уваги, оскільки предметом позову є розірвання договору купівлі-продажу у формі акта про проведені електронні торги і стягнення сплачених грошових коштів.
Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що рішення суду прийняте без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до незгоди заявника з висновком суду та переоцінки доказів у справі.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. 367, 374,375, 381, 382 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу відповідача Любомльського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) залишити без задоволення.
Рішення Любомльського районного суду Волинської області від 23 червня 2020 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий

Судді