Ухвала                                      
23 листопада 2020 року
м. Київ
справа № 352/1908/18
провадження № 61-15710ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,
розглянув касаційну скаргу Івано-Франківської обласної прокуратури 
на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області 
від 28 травня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року у справі за позовом прокуратури 
Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Загвіздянської сільської ради об`єднаної територіальної громади Тисменицького району Івано-Франківської області до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2018 року Прокуратура Івано-Франківської області звернулася до суду в інтересах держави в особі Загвіздянської сільської ради об`єднаної територіальної громади Тисменицького району Івано-Франківської області 
з позовом до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, у якому просила витребувати на користь держави 
в особі Загвіздянської сільської ради об`єднаної територіальної громади Тисменицького району Івано-Франківської області з незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,2051 га з кадастровим номером 2625881100:07:001:0867 вартістю 247 330,00 грн.
Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області 
від 28 травня 2020 року, залишеним без змін постановою 
Івано-Франківського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року, відмовлено у позові прокуратури Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Загвіздянської сільської ради об`єднаної територіальної громади Тисменицького району Івано-Франківської області до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння за спливом позовної давності. Вирішено питання розподілу судових витрат.
23 жовтня 2020 року Івано-Франківська обласна прокуратура засобами поштового зв`язку звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області 
від 28 травня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року (надійшла до суду 27 жовтня 2020 року), в якій просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду            від 29 жовтня 2020 року касаційну скаргу Івано-Франківської обласної прокуратури залишено без руху для усунення недоліків, а саме запропоновано сплатити судовий збір та уточнити касаційну скаргу, в якій зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга відповідно до статті 389 ЦПК України. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.    
У наданий судом строк заявник надав до суду матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 29 жовтня 2020 року.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставами касаційного оскарження рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28 травня 2020 року та постанову 
Івано-Франківського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:
- суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права             у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду: 
від 17 квітня 2018 року у справі № 916/712/15-ц, від 11 квітня 2018 року 
у справі № 712/758/15-ц (провадження № 61-8662св18), від 20 серпня 
2019 року у справі № 652/219/17 (провадження № 51- 9366 км18).
Касаційна скарга Івано-Франківської обласної прокуратури подана 
у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 
389 ЦПК України.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справіза позовом прокуратури 
Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Загвіздянської сільської ради об`єднаної територіальної громади Тисменицького району Івано-Франківської області до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою Івано-Франківської обласної прокуратури на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28 травня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року.
Витребувати з Тисменицького районного суду Івано-Франківської області вищевказану цивільну справу (№ 352/1908/18).
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який 
за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, 
у строк до 21 грудня 2020 року.
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих 
до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                    Г. В. Коломієць
 
       Б. І. Гулько
       
       Д. Д. Луспеник