Ухвала    

18 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 315/130/19
провадження № 61-18637ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,                Жданової В. С.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 04 червня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 10 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до                ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,    просив стягнути з ОСОБА_1 на свою  користь матеріальну шкоду в розмірі 150 000 грн та моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.
Рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 04 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 10 листопада 2020 року, позов ОСОБА_2 частково задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 150 000 грн, у рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 грн, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
08 грудня 2020 року  ОСОБА_1 звернулось до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку з касаційною скаргою в якій просить скасувати рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 04 червня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 10 листопада    2020 року, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, яке не підлягає касаційному оскарженню.
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на                      01 січня календарного року, у якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).Законом України «Про Державний бюджет України на       2020 рік» з 01 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 2 102 грн.
Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження узгоджуються із положеннями Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Предмет позову у цій справі складають вимоги майнового характеру. Ціна позову у цій справі становить 200 000 грн, що станом на 01 січня 2020 року   не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб                (2 102 грн * 100 = 210 200 грн).
З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, а також значення справи для сторін і суспільства, тлумачення       статті 19 ЦПК України свідчить, що справа є малозначною в силу вимог пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України. 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на             касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини  третьої статті 2 ЦПК України).
Спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань     права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної            скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE,                           № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
У касаційній скарзі заявник посилається на те, що справа має для нього виняткове значення, а також він позбавлений  можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням при розгляді іншої справи № 315/912/17, тому на підставі статті 389 ЦПК України справа підлягає касаційному оскарженню.
Із указаними твердженнями заявника неможливо погодитися, вони вочевидь є безпідставними, оскільки згідно відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, справа № 315/912/17 остаточно розглянута постановою Верховного Суду 26 листопада 2019 року.
З урахуванням наведеного, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389,         пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 04 червня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 10 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                               Є. В. Коротенко
 
А. Ю. Зайцев
 
В. С. Жданова