Ухвала
12 жовтня 2020 року
м. Київ
 
справа № 758/7697/17
провадження № 61-12527ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., розглянув касаційну скаргу Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд - УКБ» на постанову Київського апеляційного суду від 20 липня 2020 року у складі колегії суддів: Мостової Г. І., Слюсар Т. А., Волошиної В. М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд - УКБ», третя особа - Приватне підприємство «Еталон Буд», про зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст заявлених вимог 
 
У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд - УКБ» (далі - КП «Житлоінвестбуд - УКБ») про зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди.
 
Позов мотивувала тим, що згідно з договором купівлі-продажу від 25 квітня 
2013 року укладеним між нею та КП «Житлоінвестбуд - УКБ», вона придбала двокімнатну квартиру 
АДРЕСА_1 .
 
Після вселення до квартири виявлені недоліки встановлених пластикових вікон та дверей при виході на балкон, внаслідок чого температура повітря у квартирі не піднімається вище дванадцяти градусів.
 
Вона неодноразово зверталася до керівництва КП «Житлоінвестбуд-УКБ», з проханням усунути недоліки та замінити вікна і двері на балкон, яке у відповіді на її звернення рекомендовало їй звертатися до генеральної підрядної організації, яка виконувала роботи з будівництва житлового будинку - Приватного підприємства «Еталон-Буд» (далі - ПП «Еталон-Буд»). 
 
Будинок у якому розташована квартира позивача, знаходиться на обслуговуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатуюча Компанія «Основа Комфорт» (далі - ТОВ «ЕК «Основа Кмфорт»). 
 
29 січня 2016 року представники ПП «Еталон-Буд», ТОВ «Основа Комфорт» та КП «Житлоінвестбуд-УКБ» склали акт обстеження квартири позивача та дійшли висновку, що необхідно провести ряд робіт з метою усунення недоліків. 05 грудня 2016 року представники ТОВ «ЕК «Основа Комфорт», знову склали акт обстеження квартири позивача та дійшли аналогічних висновків, однак будь - яких робіт не виконували. 
 
Посилаючись на те, що згідно з пунктом 6.3 договору купівлі - продажу від 
25 квітня 2013 року укладеного між позивачем та КП «Житлоінвестбуд - УКБ», у разі виявлення покупцем прихованих дефектів квартири, її невідповідності вимогам будівельних норм - продавець зобов`язаний протягом трьох місяців після введення будинку в експлуатацію та підписання акта приймання - передачі, квартири, усунути недоліки за власний рахунок, крім недоліків обладнання, на яке видані технічні паспорти заводу - виробника, позивач просила зобов`язати КП «Житлоінвестбуд - УКБ» замінити вікна та балконні двері металопластикової конструкції (склопакети) у квартирі АДРЕСА_1 на нові, виготовлені відповідно до Національного стандарту України (ДСТУ Б В.2.6.-15:2011, а також стягнути 150 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.
 
Короткий зміст ухвалених судових рішень 
 
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 04 липня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 20 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
 
Рішення Подільського районного суду від 04 липня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову.
 
Зобов`язано КП «Житлоінвестбуд - УКБ» виконати умови договору купівлі - продажу від 25 квітня 2013 року, шляхом усунення недоліків у квартирі АДРЕСА_1 , шляхом заміни вікон та балконних дверей металопластикової конструкції (склопакети) на нові, виготовлені відповідно до Національного стандарту України (ДСТУ Б В.2.6.-15:2011), за власний рахунок.
 
Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
 
У серпні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга КП «Житлоінвестбуд - УКБ» у якій заявник просив скасувати постанову Київського апеляційного суду від 20 липня 2020 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування 
 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8). 
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
Предметом спору в даній справі є вимоги про зобов`язання вчинити дії, зокрема замінити вікна та балконні двері металопластикової конструкції (склопакети) на нові, виготовлені відповідно до Національного стандарту України (ДСТУ Б В.2.6.-15:2011), а також відшкодування маральної шкоди у розмірі 150 000,00 грн.
 
Зазначена справа не є справою з ціною позову, яка перевищує двісті п`ятдесят розмірів розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не належить до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.
 
Ураховуючи зазначене, справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
 
Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.
 
Доводи касаційної скарги про те, що апеляційний суд застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі 
№ 372/51/16-ц та від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 є безпідставними, оскільки предмет спору та встановлені судами фактичні обставини справи не є подібними.
 
З огляду на наведене відсутні підстави вважати, що касаційна скарга КП «Житлоінвестбуд - УКБ» стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
 
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. 
 
За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
 
Верховний Суд врахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» (рішення від 09 жовтня 2018 року «Азюковська проти України»).
 
Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обгрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Ураховуючи, що касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, і судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд - УКБ» на постанову Київського апеляційного суду від 20 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд - УКБ», третя особа - Приватне підприємство «Еталон Буд», про зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди, відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові. 
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
 
Судді:        	Г. І. Усик     І. Ю. Гулейков     О. В. Ступак