УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
16 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 660/195/18
провадження № 51 – 360 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 22 серпня 2019 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від  29 жовтня  2019 року щодо нього,
Суть питання
За вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 22 серпня 2019 року  ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 ст. 289 КК, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі: за ч. 1 ст. 289 КК - на строк 3 роки; за ч. 2 ст. 289 КК- на строк 5 років з конфіскацією всього належного йому майна, а на підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим йому призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією всього  належного йому майна,  
Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.
Херсонський апеляційний суд  ухвалою від 29 жовтня 2019 року  вирок місцевого суду залишив без змін, а  апеляційну скаргу захисника - без задоволення.
Постановою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 11 червня 2020 року, вирок місцевого та ухвалу апеляційного судів щодо ОСОБА_4 залишено без зміни, а касаційні скарги засудженого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 на вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 22 серпня 2019 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від  29 жовтня  2019 року - без задоволення. 
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 порушує питання про перевірку рішень місцевого та апеляційного судів в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Зі змісту положень статей 424, 425 КПК  вбачається, що процесуальним законом не передбачено можливості багаторазового оскарження в касаційному порядку особою судових рішень, які вже були предметом перегляду суду касаційної інстанції за касаційною скаргою цієї особи. Конституційний суд України рішенням від 11 березня 2010 року № 8-рп/2010 встановив, що визначення у положенні пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України як однієї з основних засад судочинства "забезпечення  касаційного оскарження рішення суду" у системному зв`язку з положеннями частини першої статті 8,  статті 125 Основного Закону України означає лише одноразове касаційне оскарження та перегляд рішення суду.  
З урахуванням зазначеного та того, що постановою Верховного Суді від 11 червня 2020 року прийнято рішення по суті вимог касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 та залишено його касаційну скаргу без задоволення, колегія суддів вважає, що ОСОБА_4 використав своє право на касаційне оскарження судових рішень щодо себе, у зв`язку із чим зазначені вирок та ухвала не можуть бути предметом касаційного перегляду вдруге. 
Відповідно до вимог ст. 428 ч. 2 п. 1 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувані вирок та ухвала щодо  ОСОБА_4 не можуть вдруге бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Керуючись ст. 428 ч. 2 п. 1 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 22 серпня 2019 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від  29 жовтня  2019 року щодо нього.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                         ОСОБА_2                   ОСОБА_3