Постанова 
Іменем  України
 
18 листопада 2020 року
м. Київ
 
справа № 717/489/20-ц
 
провадження № 61-13384св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),
суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., 
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
представник позивача - адвокат Строіч Лілія Теофілівна,
відповідач -  ОСОБА_2 ,
представник відповідача -  ОСОБА_3 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Строіч Лілія Теофілівна, на ухвалу Кельменецького районного суду Чернівецької області                             від 09 червня 2020 року у складі судді Телешмана О. В. та постанову Чернівецького апеляційного суду від 05 серпня 2020 року у складі колегії суддів: Половінкіної Н. Ю., Литвинюк І. М., Одинака О. О.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.    Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. 
 
Позовна заява мотивована тим, що шлюб між ним та ОСОБА_2 зареєстровано виконавчим комітетом Росошанівської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області згідно з актовим записом                              від 06 серпня 2005 року № 07.
Від шлюбу вони мають сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прага Республіки Чехії.
Посилався на те, щовони з відповідачем припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства через відсутність взаєморозуміння, часте безпричинне виникнення сварок.
Ураховуючи викладене,  ОСОБА_1 просив суд розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 .
 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції 
 
Ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області                             від 09 червня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишено без розгляду.
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що  ОСОБА_1 звернувся              до Кельменецького районного суду Чернівецької області з позовом                       до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу пізніше за відповідача ОСОБА_2 , яка звернулася з аналогічним клопотанням до Окружного суду Праги 7, тому відповідно до пункту 4 частини першої статті 257 ЦПК України наявні підстави для залишення позову без розгляду.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
 
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 05 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Ухвалу Кельменецького районного суду Чернівецької області від 09 червня 2020 року залишено без змін.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що на час постановлення ухвали Кельменецького районного суду Чернівецької області від 12 травня 2020 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1             до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу Окружний суд Праги 7 порушив провадження у справі № 16С/0/2020-14 між ОСОБА_5 про розірвання шлюбу.
Ураховуючи, що Окружним судом Праги 7 раніше порушено провадження                  у справі № 16С/0/2020-14 між ОСОБА_5 про розірвання шлюбу між тими самими сторонами, про той самий предмет і на тих самих підставах, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для  припинення провадження у справі.
Відомостей про припинення судового провадження Окружним судом              Праги 7 у справі № 16С/0/2020-14 між ОСОБА_5 та ОСОБА_6              про розірвання шлюбу матеріали справи не містять.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
 
У вересні 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просив скасувати оскаржені судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає те, що: судами не надано належної оцінки всім доводам і запереченням заявника, а також зібраним у справі доказам, неповно з`ясовано фактичні обставини справи, що призвело до ухвалення судових рішень з порушенням норм процесуального права. Крім того, судами не вирішено питання щодо визначення підсудності зазначеної цивільної справи у порядку статті 29 ЦПК України, тому безпідставним є рішення про залишення позовної заяви без розгляду.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 вересня 2020 року відкрито касаційне провадження в указаній справі й витребувано цивільну справу                               № 717/489/20-ц з Кельменецького районного суду Чернівецької області.
Надіслано учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснено їм право подати відзив на касаційну скаргу.
 
У вересні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 листопада 2020 року справу за позовом                   ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. 
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами надана неналежна правова оцінка доказам у справі, встановлені судами обставини не відповідають матеріалам справи, застосовано норми матеріального права, які не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, розглянуто клопотання відповідача з порушенням норм процесуального права                (стаття 183 ЦПК України), взято за доказ документи, переклад яких здійснено з порушенням вимог.
Судом першої та апеляційної інстанції не визначено підсудність справи                   у порядку статті 29 ЦПК України, тому у суду першої інстанції не було законних підстав для застосування пункту 4 частини першої статті 257 ЦПК України та залишення заяви без розгляду, а у суду апеляційної інстанції - для залишення ухвали районного суду без змін.
При постановленні ухвали суд першої інстанції не встановив, громадянами якої Договірної Сторони є сторони у справі, на території якої держави вони проживають на момент розгляду справи.
Позивач та відповідач зареєстровані на території Україна, тому відповідно до положення пунктів 1, 3 статті 30 Договору між Україною та Чеською республікою про правову допомогу в цивільних справах, у справі про розірвання шлюбу компетентними є органи юстиції Договірної Сторони, громадянами якої подружжя є на час подачі заяви про розлучення.
При цьому суд першої інстанції не встановив, коли була порушена справа в Окружному суді Праги про розлучення шлюбу, а лише в оскаржуваній ухвалі посилався на Резолюцію одноосібного судді Окружного суду Праги та зазначив, що в провадженні цього суду перебуває справа про розірвання шлюбу.
Подання відповідачем пропозиції про розлучення до окружного суду Праги не є належним і допустимим доказом того, що справа була порушена                      22 квітня 2020 року. Рішення окружного суду Праги про порушення справи про розірвання шлюбу в матеріалах справи відсутнє.
Крім того, надані відповідачем до суду переклади документів з чеської мови на українську мову є такими, що не посвідчені неналежним чином                            і одержані з порушенням порядку щодо засвідчення вірності перекладу.
Суд апеляційної інстанції неправильно встановив, що ухвалою Кельменецького районного суду від 09 червня 2020 року провадження                       у справі закрито й вказав на те, що закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції керувався положеннями пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України, що не відповідає обставинам та матеріалам справи.
 
Доводи осіб, які подали відзиви на касаційну скаргу 
 
У жовтні 2020 року ОСОБА_2  та її представник ОСОБА_3 , подали до Верховного Суду аналогічні відзиви на касаційну скаргу, в яких зазначено, що оскаржувані судові рішення є законними і обґрунтованими, суди правильно застосували норми процесуального права відповідно до встановлених фактичних обставин справи, дали належну правову оцінку доказам, наданим сторонами.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
ОСОБА_1 звернувся до Кельменецького районного суду Чернівецької області 29 квітня 2020 року з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. 
 
Відповідно до наданої відповідачем Резолюції одноосібного судді Окружного суду Праги 7 в провадженні цього суду перебуває справа                         № 16С/0/2020-14 про розірвання шлюбу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Згідно з позовною заявою (пропозицією на розірвання шлюбу) 22 квітня 2020 ОСОБА_2 звернулася до Окружного суду Праги 7 і справа перебуває в провадженні цього суду.
 
2.    Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга  ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
 
Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржені судові рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд                             і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
 
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи                           чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної                в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
 
Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини                         і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду                                             на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.
Цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (частина перша статті 1 ЦК України).
 
Звертаючись до суду з позовом,  ОСОБА_1 просив суд розірвати шлюб між ним та  ОСОБА_2 , укладений сторонами 06 серпня 2005 року.
 
Залишаючи позовну заяву  ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції,            з висновком якого погодився й апеляційний суд, посилався на наявність                  в Окружному суді Праги 7 справи із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
 
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
 
Тобто необхідна наявність водночас трьох складових: тотожних сторін спору; тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.
 
Судом установлено, що позивач  ОСОБА_1 та відповідач  ОСОБА_2                       є громадянами України, перебуваючи у шлюбі, проживають на території Чешської республіки. 
22 квітня 2020 року  ОСОБА_9 звернулась із пропозицією на розлучення шлюбу до Окружного суду Праги 7 і справа перебуває в провадженні цього суду, а ОСОБА_1 звернувся з позовом до Кельменецького районного суду Чернівецької області 29 квітня 2020 року.
 
Встановивши, що вимоги  ОСОБА_2 у поданій нею до Окружного суду Праги 7пропозиції на розлучення шлюбу та вимоги   ОСОБА_1 у позові, поданому до Кельменецького районного суду Чернівецької області                          є тотожними, спір виник між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав, тому суди дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для залишення позову   ОСОБА_1 без розгляду. 
 
Посилання заявника на те, що з наданих  ОСОБА_2 до суду доказів не вбачається, коли саме Окружний суд Праги 7 порушив справу про розлучення спростовуються матеріалами справи (а. с. 44-45).  
 
Із пропозиції на розлучення шлюбу вбачається, що ОСОБА_9 подала її до суду 22 квітня 2020 року.
Відповідно до статті 21 Розділу І глави IVДоговору між Україною та Чеською республікою про правову допомогу в цивільних справах, якщо відповідно до положень цього Договору повноваження для розгляду справи мають органи юстиції обох Договірних Сторін, а заява про порушення справи вже була подана одному з органів юстиції однієї Договірної Сторони, то будь-який орган юстиції другої Договірної Сторони не вправі розглядати цю справу. Якщо одну і ту ж справу (між тими самими учасниками, з одного                     і того ж предмету, з тих самих підстав) було порушено в органах юстиції обох Договірних Сторін, компетенцію котрих встановлює цей Договір, орган юстиції, який порушив справу пізніше, залишає її без розгляду. 
 
За таких обставин суди попередніх інстанцій вірно встановили, що                             у провадженні іншого суду, а саме Окружного суду Праги 7 знаходиться справа про розірвання шлюбу між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
 
До подібних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 жовтня              2020 року в справі № 523/4522/18-ц (провадження № 61-696св20).
 
Доводи касаційної скарги на посилання апеляційного суду на положення пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України не заслуговують на увагу, оскільки суд навів у постанові мотиви застосування пункту 4                частини першої статті 257 ЦПК України, з яким погоджується Верховний Суд, тому судове рішення апеляційного суду є вірним.
 
Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а зводяться до незгоди заявника із висновками суду, а також спростовуються встановленими вище обставинами справи, в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
 
Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Строіч Лілія Теофілівна, залишити без задоволення.
 
Ухвалу Кельменецького районного суду Чернівецької області                             від 09 червня 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду                від 05 серпня 2020 рокузалишити без змін.  
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту                      її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                    Д. Д. Луспеник 
Судді:                                                                                               І. А. Воробйова
Б. І. Гулько 
Г. В. Коломієць
Р. А. Лідовець