Номер провадження: 33/813/881/20
Номер справи місцевого суду: 496/2147/20 
Головуючий у першій інстанції Галич О.П. 
Доповідач Мандрик В. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого – судді Мандрика В.О.,
за участю: 
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
захисника - Петрової А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Бойко Н.І., в інтересах особи яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , на постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 16.06.2020 року, відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,
про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
встановив:
Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 420,40 грн.
Згідно постанови районного суду, 16 травня 2020 року о 02-45 годині, ОСОБА_1 , рухаючись в м. Біляївка по вул. О. Головатого, керував автомобілем марки «BMW 525 TDS» державний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду відмовився в присутності двох свідків в установленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 – Правил дорожнього руху.
В апеляційній скарзі захисник Бойко Н.І., в інтересах особи яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , зазначила, що постанова винесена внаслідок неповного з`ясування судом всіх обставин справи, з порушенням матеріального та процесуального права, та просить постанову суду скасувати, а провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення. В якості доводів апеляційної скарги зазначає, що поліцейські, які зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , не мали будь-яких законних підстав на те, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення поліцейський не роз`яснив ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, та докази, які б свідчили про протилежне у матеріалах справи відсутні. Також, захисник зазначає, що відеофіксація, яка долучена до матеріалів справи про адміністративне правопорушення є недостовірною, оскільки на відео зображена зовсім інша особа, а не ОСОБА_1 . Вказує також, що ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а лише на місці зупинки, чим було порушено його права. В якості доводів апеляційної скарги, зазначено, що автомобіль ОСОБА_1 не було направлено на штрафний майданчик.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Петрової А.М., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, суд дійшов до висновку про таке.
Відповідно до приписів ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Районний суд повно, всебічно і об`єктивно дослідив матеріали справи, на підставі чого дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Так, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 16 травня 2020 року о 02-45 годині, ОСОБА_1 , рухаючись в м. Біляївка по вул. О. Головатого, керував автомобілем марки «BMW 525 TDS» державний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду відмовився в присутності двох свідків в установленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 – Правил дорожнього руху., що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 3), поясненнями понятих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.5,6).
Доводи апеляційної скарги про те, що постанова винесена внаслідок неповного з`ясування судом всіх обставин справи, не відповідає дійсності, адже районним судом досліджені наявні в матеріалах справи докази та, на думку апеляційного суду, винесено законне рішення, яким ОСОБА_1 визнано винним, та притягнено до адміністративної відповідальності, піддано стягненню у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що працівники поліції зупинили автомобіль, яким керував ОСОБА_1 без законних на те підстав, не знаходять свого підтвердження в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оскільки, за наявності сумнівів в законності дій поліцейських, ОСОБА_1 вправі був звернутися в порядку адміністративного судочинства, визначеному КАС України до суду із заявою щодо визнання дій поліцейських незаконними та протиправними, проте, апеляційному суду не надавались докази на підтвердження вказаного, та в даному випадку, апеляційний суд розглядає апеляційну скаргу на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 16.06.2020 року, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУаАП, тому зазначені доводи є необґрунтованими.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не роз`яснювалися його права, передбачені ст. 268 КУпАП та 63 Конституції України, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №069013(а.с.3) зазначено, що ОСОБА_1  були роз`яснені його права та обов`язки, передбаченіст. 268 КУпАП, та ст. 63 Конституції України, проте, ОСОБА_1 відмовився від підписання зазначеного протоколу, про що вказано в протоколі, також, будь-які заперечення ОСОБА_1 щодо вказаного протоколу, щодо порушення його прав в матеріалах справи відсутні.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що на наявному в матеріалах справи відеозаписі зображені невідомі особи, та ОСОБА_1 серед них немає, підтверджується, оскільки, судом першої інстанції в судовому засіданні було досліджено вказаний відеозапис, та встановлено, що зображені у відеозаписі особи, на присутнього в судовому засіданні ОСОБА_1 не схожі, проте, останній не заперечував факту зупинки патрульними поліцейськими транспортного засобу, яким він керував, та його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Таким чином, суд дав належну оцінку вказаному доказу і на нього в якості підстави визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не посилався.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, апеляційним судом, встановлено, що згідно пояснень понятих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 5,6), ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, тому вказані доводи є надуманими.
Також, доводи апелянта, про те, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 не було затримано та не доставлено на спеціальний майданчик, попри те, що поліцейський зобов`язаний це зробити, спростовується змістом ст. ч. 1 ст. 265-2 КУпАП, адже в ній сказано, що, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. Для затримання та доставки транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку потрібно, щоб були виконані умови, описані вище.
Таким чином, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на досліджених та перевірених в суді доказах, а тому доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу.
За таких обставин підстави для скасування постанови суду відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП,
постановив:
Апеляційну скаргу захисника Бойко Н.І., в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 16.06.2020 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП – без змін.
Постанова остаточна і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду        В.О. Мандрик