УХВАЛА
09 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № 640/9940/19
адміністративне провадження № К/9901/20195/20
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А.     перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дітрейд ЛТД» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2020 року у справі № 640/9940/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дітрейд ЛТД» до Офісу Великих платників податків ДПС про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Дітрейд ЛТД» (згідно трек-номеру на поштовому відправленні) 10.08.2020 року направило до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2020 року у справі № 640/9940/19 (якою скасовано додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2020 року про стягнення витрат на професійну правову допомогу, та прийнято нове, про залишення заяви товариства без розгляду у зв`язку з пропуском строку для подання доказів, передбаченого ч. 7 ст. 139 КАС України. Також до касаційної скарги скаржником додано клопотання про передачу справи № 640/9940/19 на розгляд Великої Палати Верховного Суду у зв`язку з необхідністю відступити від висновку, викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року по справі №  755/9215/15-ц (оскільки в останній не містяться мотиви та обґрунтування, на підставі яких зроблено висновок про застосування строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК до заяв про розподіл судових витрат (вказана норма на думку скаржника є аналогічній  ч. 7 ст. 139 КАС України).
Вказана касаційна скарга разом з клопотанням зареєстровані Верховним Судом 11.08.2020 року та передані судді протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 17.08.2020 року.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд приходить до висновку про її повернення виходячи з такого.
Відповідно до частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
В касаційній скарзі скаржник як на підставу касаційного оскарження посилається на п. 1, 2 ч. 4 ст. 328 КАС України, обґрунтовуючи тим, що судом апеляційної інстанції порушені норми процесуального права, а також застосовано норму матеріального права (щодо розповсюдження ч. 7 ст. 139 КАС України в частині строку звернення до суду при зверненні з заявою про розподіл судових витрат на ст. 252 КАС України) без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду від 10.09.2019 року по справі № 850/1/18. 
Суд звертає увагу, що як вбачається з тексту постанови суду апеляційної інстанції, на ті ж самі доводи скаржник звертав увагу суду апеляційної інстанції. Проте скаржник не обґрунтував, в чому невірний висновок суду апеляційної інстанції (щодо неврахування висновків в постанові від 10 вересня 2019 року по справі №850/1/18) з посиланням на те, що у даному випадку підлягає застосуванню не висновок, що міститься в постанові Верховного Суду від 10 вересня 2019 року по справі №850/1/18, а висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц та постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 17 березня 2020 року у справі №520/8309/18 (суд враховував висновок Верховного Суду в постанові від 13 лютого 2019 року у справі №130/1001/17: «висновки, які містяться в судових рішеннях Касаційного суду, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки об`єднаної палати Касаційного суду - над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати Верховного Суду - над висновками об`єднаної палати, палати й колегії суддів Касаційного суду»).
До того ж суд не приймає посилання скаржника про не застосування судом апеляційної інстанції висновку, викладеному в постанові Верховного Суду від 17.01.2020 року у справі № 826/116/17 щодо строку звернення, оскільки в наведеній справі доводом скаржника було те, що докази понесених судових витрат на професійну правничу допомогу за подання ним апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції та відзиву на апеляційну скаргу були долучені до матеріалів апеляційної скарги та відзиву і фактично знаходяться в матеріалах справи №826/116/17. З врахуванням чого суд касаційної інстанції навпаки дійшов висновку, що у суду апеляційної інстанції були відсутні підстави стверджувати про те, що представник позивача не надав, у визначені частиною сьомою статті 139 КАС України строки, докази на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу за подання ним апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу. При цьому справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
При цьому, з урахуванням змін до Кодексу адміністративного судочинства України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, оскільки в останній не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
До того ж суд звертає увагу, що відповідно до пункту 2 частини 1 статті 340 КАС України суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує письмово заявлені клопотання учасників справи. Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що розгляд клопотання про передачу справи № 640/9940/19 на розгляд Великої Палати Верховного Суду можливий лише після відкриття касаційного провадження у справі. 
На підставі викладеного, керуючись пунктом 4 частини п`ятої   статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -
У Х В А Л И В :
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дітрейд ЛТД» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2020 року у справі № 640/9940/19 (разом з клопотанням про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду) повернути скаржнику.
Надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги учасникам справи, а касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами - скаржнику.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                          І.А. Васильєва