ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2020 року                                                                            Справа № 906/1267/19 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Демидюк О.О. ,  суддя Юрчук М.І. 

секретар судового засідання          Кравчук О.В.
за участю представників:
позивача - не з`явився
відповідача - адвокат Янкевич Л.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Пропан" на рішення Господарського суду Житомирської області від 16.06.2020 у справі № 906/1267/19 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція інвестиційного менеджменту"
до Дочірнього підприємства "Пропан"
про стягнення 807200,98 грн

В грудні 2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Агенція інвестиційного менеджменту» звернулося до Господарського суду Житомирської області із позовом до Дочірнього підприємства «Пропан» про стягнення 807   200,98 грн, з яких: 517   643,52 грн - основного боргу, 88   315,82 грн - пені, 156   203,14 грн - інфляційних втрат, 45   038,50 грн - 3% річних.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов Договору № 02/15 купівлі-продажу нафтопродуктів від 05.01.2015 в частині повної та своєчасної оплати поставленого 27.02.2017 товару.
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 16.06.2020 у справі № 906/1267/19, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція інвестиційного менеджменту» до Дочірнього підприємства «Пропан» про стягнення 807 200,98 грн, із яких: 517 643,52 грн - основного боргу, 88 315,82 грн - пені, 156 203,14 грн - інфляційних втрат, 45 038,50 грн - 3 % річних, задоволено частково.
Стягнуто з Дочірнього підприємства «Пропан» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція інвестиційного менеджменту»: 517 643,52 грн - основного боргу; 44 190,40 - грн 3 % річних; 129 583,02 грн - інфляційних втрат; 10 371,26 грн  - судового збору.
В іншій частині позову відмовлено. 
Оскаржуваним рішенням встановлено, що відповідач в порушення покладеного на нього обов`язку згідно з договором, своє зобов`язання щодо своєчасного та повного розрахунку за товар не виконав, з наведеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу підлягають задоволенню повністю, тоді як у стягненні заявленої позивачем суми пені, місцевим судом відмовлено, у зв`язку із пропуском строку позовної давності останнім. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних, місцевий господарський суд здійснивши перевірку заявленого позивачем розрахунку, дійшов висновку, що останній є не в повній мірі вірним, а відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Дочірнє підприємство «Пропан», не погоджуючись з  ухваленим рішенням, звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Житомирської області від 16.06.2020 у справі № 906/1267/19 скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує:
- в оскаржуваному рішенні суду міститься посилання на пункт Договору, де зазначено, що Покупець протягом 5 (п`яти) банківських днів після підписання акту приймання-передачі, перераховує Постачальникові суму, якої бракує в разі недостатності для покриття вартості відвантаженого об`єму. Даний пункт процитовано, як продовження пункту 6.1, проте вказаний пункт являється пунктом 6.8, що підтверджується копією Договору;
- відповідно до п. 6.1 Договору Покупець здійснює 100% оплату за товар шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Дана умова повторюється у пункті 5 Додаткової угоди № 112 від 15.02.2017, де чітко зазначено «Умови оплати: 100 % попередньої оплати». Тобто інших умов оплати сторони у даному договорі не передбачили;
- пункт 6.8 Договору, на який посилається Позивач є похідним від пункту 6.1, тобто виконується виключно за умови здійснення попередньої оплати за товар, так само як і пункт 6.9, відповідно до якого в разі, якщо оплачені за товар кошти перевищують вартість відвантаженої партії товару, постачальник повертає покупцеві протягом 5 (п`яти) банківських днів зайву суму, на підставі листа покупця і акту звірки розрахунків;
- зазначені норми Договору (пункти 6.8 та 6.9) зумовлені специфікою поставок нафтопродуктів, коли кількість поставленого товару може коливатися в залежності від температури, інших умов зберігання та транспортування. За даних обставин можуть мати місце втрати під час транспортування та зливу цистерн із скрапленим газом до бази зберігання. У іншому випадку дані пункти прямо суперечать пункту 6.1;
- із наданих Позивачем документів видно, що сторони відійшли від умов Договору в частині 100% попередньої оплати (а значить і від пункту 6.8.), поставляючи товар з послідуючою оплатою без визначення строків виконання зобов`язань зі сторони покупця (Відповідача), а тому до даних правовідносин підлягають застосуванню норми ч.2 ст. 530 ЦК України;
- в оскаржуваному рішенні суду зазначається про те, що партію товару оплачено відповідачем частково, на суму 956 436,48 грн (згідно платіжного доручення від 29.03.2017), що підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків за період січень 2017 року - травень 2017 року. Однак, платіжне доручення на суму 956 436,48 грн в матеріалах справи відсутнє;
- в оскаржуваному рішенні зазначається про направлення позивачем відповідачу листа-претензії за вих. № 29-03-2019-Е-З від 29.03.2019, у якому пред`явлено вимогу про виконання відповідачем зобов`язання з оплати отриманого скрапленого газу та погашення існуючої заборгованості. Відповіді на дану претензію TOB «АІМ» не отримало. Однак, на ДП «Пропан» відсутні докази отримання претензії ТОВ «АІМ» за вих. № 29-03-2019-Е-3 від 29.03.2019;
- сторонами не заперечується, що у договорі та додатковій угоді сторонами було визначено 100 % попередню оплату за товар. Інші умови оплати сторони не узгоджували. Ані договір, ані додаткова угода не містить домовленостей щодо оплати із вказівкою на настання певної події;
- згідно з п.5.9 Договору, поставка товару покупцеві здійснюється за відсутності з боку покупця заборгованості за попередні поставки. Проте, позивач не скористався цією нормою, поставляючи товар з початку 2017 року при наявності неоплачених поставок і за весь цей період, не зупинив виконання свого обов`язку з поставки скрапленого газу, не відмовився від його виконання частково або в повному обсязі;
- враховуючи, що сторони відійшли від умов Договору в частині 100% попередньої оплати (а значить і від пункту 6.8. Договору), поставляючи товар з послідуючою оплатою без визначення строків виконання зобов`язань зі сторони покупця (Відповідача) та за обставин відсутності доказів отримання відповідачем претензії позивача, грошове зобов`язання в межах строків описаних в оскаржуваному рішенні не можна вважати простроченим. Тому, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення інфляційних втрат у розмірі 129 583,02 грн. та 3% річних у розмірі 44 190,40 грн. також підлягає скасуванню.
Таким чином, на думку скаржника, рішення Господарського суду Житомирської області від 16.06.2020 у справі № 906/1267/19 в оскаржуваній частині винесено без урахування усіх обставин справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору, а тому наявні усі правові підстави для його скасування /а.с. 155-159/.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.07.2020 (головуючий суддя Крейбух О.Г., судді Савченко Г.І., Демидюк О.О.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства «Пропан» на рішення Господарського суду Житомирської області від 16.06.2020 у справі № 906/1267/19, розгляд справи призначено на 26.08.2020 об 12:00 год. /а.с. 174-175/.
07.08.2020 ТОВ «Агенція інвестиційного менеджменту» подано до суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№ 5017/20), в якому позивач заперечує проти апеляційної скарги Дочірнього підприємства «Пропан» /а.с. 180-182/.
На підставі розпорядження від 25.08.2020 № 01-04/478 керівника апарату суду у зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії по справі Савченка Г.І. у період з 03.08.2020 по 11.09.2020 включно проведено повторний автоматизований розподіл судової справи № 906/1267/19 між суддями, протокол від 25.08.2020, яким визначено для розгляду справи колегію суддів у складі: Крейбух О.Г. (головуючий суддя), Демидюк О.О., Юрчук М.І. /а.с. 193/.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.08.2020 прийнято апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства «Пропан» на рішення Господарського суду Житомирської області від 16.06.20220 у справі № 906/1267/19 до провадження колегію суддів у складі: Крейбух О.Г. (головуючий суддя), Демидюк О.О., Юрчук М.І. /а.с. 194/.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.08.2020 розгляд справи № 906/1267/19 відкладено на 21.10.2020 об 12:00 год. /а.с. 196-197/. 
21.10.2020 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від скаржника Дочірнього підприємства «Пропан» надійшло доповнення до апеляційної скарги (вх.№ 6800/20) на рішення Господарського суду Житомирської області від 16.06.2020 у справі № 906/1267/19, в обґрунтування якого, зокрема, посилаючись на постанову Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, заявник вказує, що суд може зменшити загальний розмір відсотків річних, як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення. Такими обставинами на думку скаржника є те, що сторони відійшли від умов Договору в частині 100% попередньої оплати, поставляючи товар з послідуючою оплатою без визначення строків виконання зобов`язань зі сторони покупця та за обставин відсутності доказів отримання відповідачем претензії позивача.  
З огляду на положення ч.1 ст. 266   ГПК України, згідно з якою особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження, а тому колегія суддів не враховує при розгляді апеляційної скарги доповнення до апеляційної скарги від 21.10.2020 за вх.№ 6800/20 апелянта Дочірнього підприємства «Пропан», подане поза межами строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Житомирської області від 16.06.2020 у справі № 906/1267/19. 
В судовому засіданні 21.10.2020, представник Дочірнього підприємства «Пропан» підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення від 16.06.2020  скасувати в частині стягнення основного боргу, 3% річних та інфляційних втрат та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Агенція інвестиційного менеджменту» явку повноважного представника в призначене судове засідання не забезпечило, про причини неявки суд не повідомило, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлено належним чином /а.с. 198/. 
Відповідно до ч.12   ст.270 ГПК України,   неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи, що ухвалою суду від 26.08.2020 явка представників сторін в судове засідання 21.10.2020 обов`язковою не визнавалась, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, оскільки його не явка не перешкоджає перегляду справи.
Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд 
ВСТАНОВИВ:

05.01.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агенція інвестиційного менеджменту» (Постачальник) та Дочірнім підприємством «Пропан» (Покупець) укладено Договір № 02/15 купівлі-продажу нафтопродуктів (надалі - Договір), за умовами п. 1.1 якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити нафтопродукти (надалі - Товар), відповідно до умов цього Договору та Додаткових угод до нього.
Поставка Товару здійснюється окремими партіями. Об`єм, асортимент (найменування, марка Товару), ціна, базис поставки, терміни і умови транспортування визначаються відповідною Додатковою угодою до цього Договору, надалі «Додаткова угода». Така Додаткова угода узгоджується Сторонами та після її підписання є невід`ємною частиною цього Договору (п.1.2. Договору).
За умовами п.п. 2.2.1 Договору, Покупець зобов`язується своєчасно і в повному обсязі проводити оплату за поставлений Постачальником Товар та відшкодування витрат, пов`язаних з транспортуванням Товару.
Відповідно до п.3.1 Договору, кількість Товару, поставленого Постачальником та прийнятого Покупцем в рамках кожної Додаткової угоди, фіксується Актами приймання-передачі Товару. В разі, якщо кількість Товару, передана за Додатковою угодою є меншою або більшою, ніж встановлена в Додатковій угоді, то кількість Товару визначається на підставі Актів приймання-передачі. Поставка меншої або більшої кількості Товару не вважається порушенням умов Договору з боку Постачальника.
Товар вважається поставленим Постачальником та прийнятим Покупцем за кількістю та якістю, а право власності на товар таким, що перейшло від Постачальника до покупця з дати підписання акту приймання-передачі Товару, якщо інше не передбачене в Додатковій угоді до Договору. Датою поставки Товару вважається дата, зазначена в Акті прийому-передачі Товару (п. 3.3 Договору).
Пунктом 6.1 Договору передбачено, що Покупець здійснює 100% передоплату за Товар шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, якщо інше не передбачене Додатковою угодою.
Покупець протягом 5 (п`яти) банківських днів після підписання сторонами Акту приймання-передачі, перераховує Постачальникові суму, якої бракує в разі недостатності для покриття вартості відвантаженого об`єму (п.6.8 Договору).
Згідно з п.8.3 Договору, у разі невиконання Покупцем умов оплати вартості Товару та вартості витрат на його доставку, зазначених в Додаткових угодах до даного Договору, Постачальник має право вимагати від Покупця сплати на користь Постачальника (крім суми заборгованості) пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.
Цей Договір вступає в силу з дати його підписання та скріплення печатками Сторонами і діє до 31 грудня 2015 включно, а в частині взаєморозрахунків - до їх повного завершення.
Договір вважається продовженим на один рік на тих самих умовах, якщо за 30 днів до закінчення строку дії Договору, жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.
Закінчення строку дії Договору не звільняє винну Сторону від відповідальності за його невиконання (п.12.1 Договору) /а.с. 9-14/.
15.02.2017 сторонами підписано Додаткову угоду № 112 до Договору № 02/15 від 05.01.2015, за умовами якої встановили строк поставки товару до 28.02.2017 включно та умови оплати у вигляді 100% попередньої оплати /а.с.15/.
На виконання зобов`язань за Додатковою угодою № 112 від 15.02.2017 до Договору, позивачем передано відповідачу скраплений газ у кількості 79,680 тонн, на загальну суму 1    474    080,00 грн (у т.ч. ПДВ 245 680,00 грн), що підтверджується видатковими накладними № 91 та № 92 від 27.02.2017 та актом приймання-передачі № 0000005 від 27.02.2017, які підписані представниками сторін та скріплені печатками підприємств /а.с. 20-22/.
Згідно з актом звіряння взаємних розрахунків за період січень-травень 2017, підписаним між сторонами та скріпленого печатками підприємств, відповідач здійснив часткову оплату поставленого позивачем товару на суму 956  436,48 грн, що також підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку позивача за лютий 2107-жовтень 2019. 
29.03.2019 позивачем на адресу відповідача було направлено лист-претензія (вих.№ 29-03-2019-Е-3) з вимогою про сплату заборгованості в сумі 517  643,52 грн за Договором купівлі-продажу нафтопродуктів № 02/15 від 05.01.2015 /а.с.26/. На підтвердження надіслання вказаної претензії позивачем надано копію опису цінного листа, фіскальний чек та накладну про відправку ДП «Пропан» за адресою: 12430, Житомирська обл., Житомирський район, с.Станишівка /а.с.89/.
Зазначена претензія ТОВ «Агенція інвестиційного менеджменту» залишена відповідачем без відповіді та задоволення.
Вказані  обставини слугували підставою для пред`явлення позивачем позовних вимог до відповідача про стягнення 517  643,52 грн основної заборгованості за Договором № 02/15 від 05.01.2015 в судовому порядку.
За неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань позивачем на підставі пункту 8.3 Договору, ст. 625 ЦК України нараховано відповідачу пеню в розмірі 88  315,82 грн, 156   203,14 грн інфляційних втрат та 45   038,50 грн 3 % річних.
16.06.2020 місцевим господарським судом прийнято оскаржуване рішення з підстав, зазначених вище /а.с. 148-151/.
Відповідно   ст. 269 ГПК України, переглядаючи в апеляційному порядку судові рішення, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Враховуючи вищевикладене, а також доводи та вимоги апеляційної скарги, Північно-західний апеляційний господарський суд в даному випадку переглядає рішення Господарського суду Житомирської області від 16.06.2020 у справі № 906/1267/19 лише в частині задоволених позовних вимог про стягнення з Дочірнього підприємства «Пропан» на користь ТОВ «Агенція інвестиційного менеджменту» основного боргу у сумі 517   643,52 грн, інфляційних втрат та 3 % річних. Тоді як, відмова в задоволенні позовних вимог позивача про стягнення пені, сторонами у справі не оскаржується.   
Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч.1   ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно   з ст. 627 ЦК України, відповідно до   статті 6 цього Кодексу   сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього    Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч.1   ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно  з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Апеляційним судом встановлено, що правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору № 02/15 від 05.01.2015, який за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.
Статтею 655 ЦК України   встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з ч. 1   ст. 662 ЦК України,   продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Частиною 1, 2   ст. 692 ЦК України   передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.
Як вбачається з умов п. 6.1 укладеного між сторонами Договору, Додаткової угоди від 15.02.2017 сторони погодили умову про 100% попередньої оплати вартості товару шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника (позивача).
В свою чергу, п. 6.8 Договору купівлі-продажу нафтопродуктів від 15.01.2015, містить умови, що Покупець (відповідач) протягом п`яти банківських днів після підписання сторонами Акту приймання-передачі, перераховує Постачальникові суму, якої бракує в разі недостатності для покриття вартості відвантаженого об`єму.
Матеріали справи стверджують, що 27.02.2017 позивачем передано відповідачу товар (скраплений газ) у кількості 79,680 тонн на загальну суму 1   474   080,00 грн, що підтверджується відповідними видатковими накладними № 91, № 92 та актом приймання-передачі № 0000005. Зазначені видаткові накладні та акт підписані представниками сторін без заперечень і скріплені їх печатками. 
Проте, доказів попередньої оплати поставленого позивачем відповідачу товару (скрапленого газу) матеріали справи не містять.
Судом встановлено, а сторонами не заперечується, у матеріалах справи наявний акт звіряння взаємних розрахунків за період січень-травень 2017, підписаного між сторонами та скріпленого печатками підприємств, згідно якого, відповідачем здійснено лише часткове погашення заборгованості на суму 956   436,48 грн.
Зважаючи на наведене, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що саме з вказаних строків, визначених п.6.8. Договору, слід виходити при визначенні моменту з якого настало   прострочення виконання грошового зобов`язання. Тобто, вартість отриманого відповідачем за видатковими накладними № 91 та № 92 від 27.02.2017 останній мав сплатити  у строк до 07.03.2017 (27.02.2017 - дата отримання товару (підписаний між сторонами акт приймання-передачі) + 5 банківських днів).
Доводи відповідача щодо неправильного встановлення строків оплати товару спростовується матеріалами справи, а саме умовами п.6.8 Договору купівлі-продажу та відсутністю доказів щодо здійснення (виконання) між сторонами умов попередньої оплати отриманого товару (відсутні виставлені рахунки, платіжні доручення тощо).
Таким чином, враховуючи часткову сплату вартості отриманого товару відповідачем, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 517   643,52 грн за Договором купівлі-продажу № 02/15 від 05.01.2015 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Поскільки неналежне (прострочене) виконання відповідачем грошового зобов`язання по Договору купівлі-продажу має місце, позивачем окрім іншого, також було заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 45   038,50 грн за період з 28.02.2017 по 29.11.2019 та 156   203,14 грн інфляційних втрат за період з березня 2017 по жовтень 2019.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Суд зауважує, що   нарахування   інфляційних втрат на суму боргу та відсотків річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Таким чином, нарахування, передбачені   ст. 625 ЦК України, не є штрафними санкціями відповідальності відповідача, а становлять особливий компенсаційний вид відповідальності, що відрізняється від штрафної санкції, яка полягає, зокрема, у стягненні пені чи штрафу.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про застосування строків позовної давності, передбачених п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України, до вимог позивача про стягнення 3% річних.
З розрахунку позивача вбачається, що відсотки річних заявлено:
- на суму заборгованості 1   474   080,00 грн за період з 28.02.2017 по 28.03.2017 у розмірі 3   513,56 грн;
- на суму заборгованості 517   643,52 грн за період з 29.03.2017 по 29.11.2019 у розмірі 41   524,94. 
Тоді як, інфляційні втрати на суму заборгованості 1   474   080,00 грн за березень 2017 нараховані у розмір 26   533,44, а на суму заборгованості 517   643,52 за квітень 2017 по жовтень 2019 нараховані у розмірі 129   669,70 грн. 
Перевіривши правильність нарахування 3% річних, апеляційним судом встановлено, що останні обраховані невірно, з огляду на визначений Договором строк проведення розрахунків за отриманий товар з 07.03.2017.  
Таким чином, виходячи з умов Договору купівлі-продажу від 15.01.2015, 3% річних на суму боргу 1   471   080,00 грн мають бути обраховані за період з 07.03.2017 по 28.03.2017 та на суму боргу 517   643,52 грн за період з 29.03.2017 по 29.11.2019, що в цілому становить 44   190,40 грн.
В свою чергу, під час перевірки наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат, апеляційний суд враховує.
Індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить    місяць, а тому прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки.
При цьому слід мати на увазі, що індекс інфляції має нараховуватися в    наступному    місяці    за    місяцем, в якому мав бути здійснений платіж.
Сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).
Тобто, враховуючи викладене, інфляційні втрати необхідно нараховувати лише за умови існування заборгованості повний місяць.
Зважаючи на те, що заборгованість із оплати товару виникла 07.03.2017, березень 2017 року не може бути включено до розрахунку інфляційних втрат, оскільки заборгованість у даному періоді не існувала повний місяць.
Враховуючи те, що інфляційні втрати необхідно нараховувати лише за умови існування заборгованості повний місяць, судова колегія зазначає, що заборгованість відповідача із інфляційних втрат складає 129   583,02 грн за період із квітня 2017 – жовтня 2019.
Отже, здійснивши перевірку розрахунку заявленого до стягнення розміру 3% річних та інфляційних втрат, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказані вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме правомірним є стягнення з відповідача на користь позивача 44   190,40 грн 3% річних та 129   583,02 грн інфляційних втрат.
Відповідно до ст.ст.74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до п.1 част.1 ст.275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів зазначає, що доводи та заперечення апелянта, які викладені в апеляційній скарзі були також відображені останнім у відзиві на позовну заяву та належним чином дослідженні місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення, а тому не можуть бути підставою для його скасування та відхиляються як необґрунтовані. 
Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що скаржник не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог та заперечень. Рішення Господарського суду Житомирської області від 16.06.2020 у справі № 906/1267/19 ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.
На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на відповідача.
Керуючись ст. 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд                   
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Пропан" на рішення Господарського суду Житомирської області від 16.06.2020 у справі № 906/1267/19 - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Житомирської області від 16.06.2020 у справі № 906/1267/19  - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.
Справу № 906/1267/19 повернути  Господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "23" жовтня 2020 р.

Головуючий  суддя                                                                      Крейбух О.Г. 

Суддя                                                                                              Демидюк О.О.  

Суддя                                                                                              Юрчук М.І.