ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/9169/19                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко В.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  09 грудня 2020 року                                                                        м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                                             Ганечко О.М.,
суддів                                                                                              Кузьменка В.В.,
                                                                                                    Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління поліції охорони з фізичної безпеки в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від                   20 серпня 2020 р. у справі за адміністративним позовом Управління поліції охорони з фізичної безпеки в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за навчання,
       
  ВСТАНОВИВ:

Управління поліції охорони з фізичної безпеки в м. Києві звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором про навчання поліцейського за кошти поліції охорони від 12.09.2017 № 934 в сумі 22954,08 грн.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що за ОСОБА_1 рахується заборгованість у сумі 22954,08 грн., яка виникла у зв`язку з невиконанням умов контракту про проходження служби в поліції від 05 вересня 2017 року, згідно з яким, у разі звільнення зі служби в поліції до закінчення визначеного договором строку з будь-яких підстав (крім звільнення на підставі підпунктів 1, 2, 3, 4   частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»), відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу під час свого звільнення всі його витрати, пов`язані з навчанням у навчальному закладі.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 серпня 2020 р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Управління поліції охорони з фізичної безпеки в м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, при цьому, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправильного вирішення спору. 
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.10.2020 відкрито провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження, на підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Так, у відповідності до положень ч. 1 ст. 308  КАС України,  справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, наказом Управління поліції охорони з фізичної безпеки в м. Києві від 04 вересня 2017 року № 133 о/с, ОСОБА_1 , прийнятого по заяві на посаду молодшого інспектора роти № 4 з посадовим окладом 1900,00 грн. на місяць та стаж служби в поліції для встановлення надбавки за вислугу років 00 років 00 місяців 00   днів, присвоївши звання рядовий поліції та закріплено спеціальний жетон з індивідуальним номером з 05 вересня 2017 року.
Між Державою Україна, від імені якої виступає Національна поліція України в особі заступника начальника Управління поліції охорони з фізичної безпеки в м. Києві, та            ОСОБА_1 укладено контракт про проходження служби в поліції від 05 вересня 2017   року, за умовами якого, відповідач приймається на службу до поліції та призначається на посаду молодший інспектор роти № 4 Управління поліції охорони з фізичної безпеки в м.   Києві строком на 2 роки та добровільно бере на себе обов`язки проходження служби в поліції за посадою протягом строку дії цього контракту та відповідно до його умов. Строк дії цього контракту з 05 вересня 2017 року по 05 вересня 2019 року.
12 вересня 2017 року між позивачем (підрозділ), відповідачем (поліцейський) та Вінницьким вищим професійним училищем Департаменту поліції (навчальний заклад) охорони було укладено договір про навчання поліцейського за кошти поліції охорони № 934, за умовами якого, підрозділ доручає, на навчальний заклад приймає на себе обов`язок за заявкою підрозділу здійснити проходження поліцейським первинної професійної підготовки та навчання за професією 5169 «Охоронник» і класифікацією 3-го розряду, а підрозділ зобов`язується оплатити вартість такого навчання; укладаючи цей договір щодо порядку та умов оплати підрозділом навчання поліцейського, сторони виходять з того, що поліцейський має намір перебувати у трудових відносинах з підрозділом не менше 2 років з дня укладання контракту про проходження служби в поліції; вартість навчання визначається навчальним закладом на підставі затвердженого Департаментом поліції охорони кошторису витрат на навчання та складає 23943,48 грн.
Наказом Вінницького вищого професійного училища Департаменту поліції охорони Національної поліції України від 05 вересня 2017 року № 157 «Про зарахування слухачами училища», зараховано з 05 вересня 2017 року слухачем училища рядового поліції ОСОБА_1 , направленого на навчання УПО ФБ в місті Києві.
Наказом Вінницького вищого професійного училища Департаменту поліції охорони Національної поліції України від 29 грудня 2017 року № 254 «Про відрядження до місця служби слухачів 4-ї та 5-ї навчальних груп в зв`язку із завершенням навчання відраховано і знято з продовольчого та побутового забезпечення і відряджено до місця служби в комплектуючі підрозділи слухачів 4-ї та 5-ї навчальних груп з 29 грудня 2017 року: рядового поліції ОСОБА_1 , направленого на навчання УПО ФБ в місті Києві.
Наказом Управління поліції охорони з фізичної безпеки в м. Києві Національної поліції України від 26 квітня 2019 року № 60 о/с «По особовому складу», у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію», звільнено зі служби в поліції за пунктом 7  частини першої статті 77 (за власним бажанням) лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора роти № 3 Управління поліції охорони з фізичної безпеки в м. Києві, з 30 квітня 2019 року. Стаж роботи в поліції у календарному обчисленні складає 01 рік 07 місяців 25   днів. Підстава: рапорт ОСОБА_1 від 15 квітня 2019 року.
Відповідно до розрахунку витрат на початкову підготовку ОСОБА_1 , Управлінням поліції охорони з фізичної безпеки в м. Києві сплачено за навчання за період з 05 вересня 2017 року по 29 грудня 2017 року кошти у розмірі 22954,08 грн. за початкову підготовку.
Згідно з актами прийому-здачі виконаних робіт/послуг за вересень, жовтень, листопад та грудень 2017 року, Вінницьким вищим професійним училищем ДПО виконано роботи/послуги з навчання Управління поліції охорони з фізичної безпеки в м. Києві щодо ОСОБА_1 
Управлінням поліції охорони з фізичної безпеки в м.   Києві направлено 08 травня 2019   року на адресу відповідача претензію на суму 22954,08 грн. із проханням терміново добровільно сплатити зазначену суму коштів.
Несплата ОСОБА_1 вказаних коштів за навчання у добровільному порядку, зумовило звернення Управління поліції охорони з фізичної безпеки в м. Києві до суду з вказаним позовом.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з наступного:
-          в розумінні положень Закону України «Про вищу освіту», Вінницьке вище професійне училище Департаменту поліції охорони Національної поліції України не є закладом вищої освіти;
-          отже, оскільки за висновками суду першої інстанції, Вінницьке вище професійне училище не є закладом вищої освіти, а позивачем не доведено, що Вінницьке вище професійне училище є закладом вищої освіти зі специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, суд дійшов висновку про те, що у позивача, в даному випадку, не виникає право на відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.
Доводи апеляційної скарги:
-          у даному випадку, відповідач перебував па посаді публічної служби, від моменту його прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, а отже, питання відшкодування відповідачем витрат на навчання пов`язане із питаннями реалізації правового статусу особи;
-          апелянт наголошує на тому, що судом першої інстанції не було досліджено та не надано належної правової оцінки головному доказу в даній справі - договору на навчання поліцейського за кошти поліції охорони від 12.09.2017 № 934, за яким виникло зобов`язання відповідача відшкодувати сплачені позивачем кошти навчання у розмірі 22954,08 грн.;
-          договір № 934 є чинним, його положення не скасовані та не визнані недійсними в установленому порядку, з огляду на що, понесені витрати за договором підлягають стягненню у судовому порядку.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 63 Закону України «Про Національну поліцію», контракт про проходження служби в поліції - це письмовий договір, що укладається між громадянином України та державою, від імені якої виступає поліція, для визначення правових відносин між сторонами. 
Контракт про проходження служби в поліції укладається, зокрема, з особами молодшого складу поліції, які вперше прийняті на службу в поліції, - одноразово строком на два роки без права продовження. Контракт є підставою для видання наказу про прийняття особи на службу в поліції та/або призначення її на відповідну посаду. Контракт про проходження служби в поліції укладається на підставах і в порядку, визначених Міністерством внутрішніх справ України.
Типову форму контракту затверджує Міністерство внутрішніх справ України.
Згідно з нормами ст. 72 Закону України «Про Національну поліцію», професійне навчання поліцейських складається з: 1) первинної професійної підготовки; 2) підготовки у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання; 3) післядипломної освіти;     4) службової підготовки - системи заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням оперативної обстановки, специфіки та профілю його оперативно- службової діяльності.
Як передбачено приписами ч. 1 ст. 73 Закону України «Про Націонал поліцію», поліцейські, які вперше прийняті на службу в поліції, з метою набуття спеціальних навичок, необхідних для виконання повноважень поліції, зобов`язані пройти первинну професійну підготовку за відповідними навчальними програмами (планами), затвердженими Міністерством внутрішніх справ України.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію», підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.
За нормами ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідачем не надано доказів виконання своїх зобов`язань за договором, а саме, доказів відшкодування фактичних витрат на користь вищого навчального закладу, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 у вищому навчальному закладі, оскільки ним не виконано вимоги, пункту 1.4 Договору про навчання поліцейського за кошти поліції охорони - не відпрацював два роки, що спричинило настання наслідків. (а.с. 17)
За змістом ч. ч. 4, 5 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію», особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Механізм відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 261 від 12 квітня 2017 року був визначений Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських. (надалі по тексту також - Порядок № 261)
Так, п. 1 Порядку № 261, визначено механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі: дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.
Відповідно до положень п. 3 Порядку № 261, відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).
Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю.
На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.
Згідно з п. 4 Порядку № 261, витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.
Згідно з п. 7 Порядку № 261, сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису МВС.
При цьому, за п. 8 Порядку № 261, у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Слід взяти до уваги, що договір № 934 про навчання поліцейського за кошти поліції охорони від 12.09.2017 є чинним, його положення не скасовані та не визнані недійсними в установленому порядку.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідача звільнено зі служби в Національній поліції за власним бажанням протягом перших двох років після закінчення навчального закладу, а тому, відповідно до укладеного між сторонами договору № 934 від 12.09.2017 та вищенаведених норм, останній зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з навчанням та утриманням у навчальному закладі, за весь період свого навчання.
Оскільки, такі витрати відповідачем у добровільному порядку не були відшкодовані, вони підлягають стягненню з нього в примусовому порядку.
Так, колегія суддів враховує, що у матеріалах справи наявна довідка-розрахунок, з якої слідує, що за ОСОБА_1 обліковується заборгованість за навчанням у Вінницькому вищому училищі ДПО з 05.09.2017 по 29.12.2017, що становить 22954,08 грн. та підлягає стягненню на користь позивача. (а.с. 28-32)
Висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не доведено, що Вінницьке вище професійне училище є закладом вищої освіти зі специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, а тому, у позивача, в даному випадку, не виникає право на відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, на переконання колегії суддів є помилковим, адже дослідження правової форми діяльності закладу, у якому проходив підготовку відповідач, не є визначальним для вирішення даного спору, оскільки як встановлено колегією суддів, між позивачем та відповідачем та закладом під час служби ОСОБА_1 в поліції, було укладено договір на навчання за кошти поліції охорони, в якому сторони погодили предмет договору, права та обов`язки, положення якого у встановленому порядку не оскаржувались, не визнавались недійсними, зобов`язання з боку позивача були виконані, з огляду на що, за наведеними вище нормами, понесені позивачем з бюджету витрати на навчання підлягають стягненню.  
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. 
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвели до помилкового вирішення спору, а тому, рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.
Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,
           
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління поліції охорони з фізичної безпеки в м. Києві - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 серпня 2020 р. - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Управління поліції охорони з фізичної безпеки в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за навчання - задовольнити.

          Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Управління поліції охорони з фізичної безпеки в м. Києві (ЄДРПОУ 40109105, вул. Василя Чумака, 8а, м. Київ) заборгованість за договором про навчання поліцейського за кошти поліції охорони від 12.09.2017 № 934 в сумі 22954,08 грн. (двадцять дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят чотири гривні 8 коп.)

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя                                                                                         О.М. Ганечко

Судді                                                                                                                        В.В. Кузьменко 

                                                                                                               Я.М. Василенко