Справа № 304/1449/18

П О С Т А Н О В А
Іменем України

22 жовтня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:                         головуючого – судді Куштана Б.П. (доповідача),                                 суддів: Джуги С.Д. і Фазикош Г.В.,                                                        з участю секретаря Волощук В.І.,                                                        розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Перечинського районного суду від 29 серпня 2019 року (у складі судді Чепурнова В.О.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Порошківської сільської ради Перечинського району, третя особа без самостійних вимог – приватний нотаріус Перечинського районного нотаріального округу Конончук Вікторія Михайлівна, про визнання недійсним заповіту, -
ВСТАНОВИВ:
        ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом у жовтні 2018 р.
       Просила визнати недійсним заповіт, складений 26.07.2013 р. і зареєстрований за № 109 секретарем виконкому Порошківської сільської ради Перечинського району у приміщенні сільської ради від імені ОСОБА_3 , 1939 р. народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Обґрунтувала тим, що після смерті матері ( ОСОБА_3 ) відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку та надвірних будівель і споруд у АДРЕСА_1 . 21.09.2009 р. її мати ( ОСОБА_3 ) склала заповіт, яким усе своє майно заповіла ОСОБА_4 . Після подання нею заяви про прийняття спадщини з`ясувалося, що 26.07.2013 р. її мати заповіла усе своє майно ОСОБА_2 . Вважає останній заповіт недійсним, оскільки такий складений всупереч волі матері, мати його не підписувала, так як у той період часу вона важко хворіла, погано пересувалася, а підпис не того стилю й ухилу. Окрім того, мати була неграмотною, бо закінчила всього два класи. Також їй відомо, що оспорюваний заповіт посвідчувала секретар виконкому Порошківської сільської ради Гаджега Г.В., яка є родичкою ОСОБА_2 .
       Рішенням Перечинського районного суду від 29.08.2019 р. у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат.
       Указане судове рішення мотивовано тим, що оскаржуваний заповіт (від 26.07.2013 р.) по формі, порядку його посвідчення, відображенню дійсного волевиявлення заповідача на розпорядження своїм майном відповідає вимогам закону, а на підтвердження підстав його недійсності позивач належних і допустимих доказів не надала.
        ОСОБА_1 просить скасувати це рішення у повному обсязі та ухвалити нове рішення, яким позов залишити без розгляду.
       Покликається на порушення судом норм процесуального права.
       Узагальнені та доречні доводи скарги зводяться до такого:
-Суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, що призвело до винесення незаконної постанови суду від 29.08.2019 р.;
-Сторона позивача не була належним чином повідомлена про розгляд справи, призначений на 29.08.2019 р., а відтак позивачка не мала змоги належним чином захистити свої права в суді.
       У письмовому відзиві та в судовому засіданні на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 – адвокат Дрюченко О.С., просить залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване, а скаргу – без задоволення, як безпідставну.
       Решта учасників судового процесу в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце такого були належно повідомлені.
       Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Штефаняк І.І., приватний нотаріус Коночук В.М. і Порошківська сільська рада подали заяву про розгляд справи за їх відсутності.
       Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення в оскарженій частині – залишенню без змін, із таких мотивів.
       Згідно з положеннями ст. 367 ч.1, ч.6 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Тобто, рішення суду першої інстанції переглядається у частині відмови в задоволенні клопотання позивача про залишення позовної заяви без розгляду та щодо належності сторони позивача про судове засідання на 29.08.2019 р.
       Із приводу першого питання місцевий суд постановив ухвалу від 29.08.2019 р., якою відмовив у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Штефаняка І.І., про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду(т.1, а.с.208-209).
       Указану ухвалу суд мотивував таким:
-Ухвалою судді Перечинського районного суду від 01.11.2018 р. загальне позовне провадження у цій цивільній справі відкрито та призначено підготовче судове засідання на 20.11.2018 р. 0 10.00 год.;
-Ухвалою суду від 16.05.2019 р. підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.06.2019 р. об 11.00 год.;
       Однак, заява позивачки про залишення позовної заяви без розгляду подана 16.08.2019 р., тобто вже в ході розгляду справи по суті, а відтак задоволенню не підлягає.
       Колегія суддів погоджується із указаним висновком суду через його відповідність нормам процесуального права, а довід апеляційної скарги не спростовує такого.
       Згідно з положеннями ст. 257 ч.1п.5 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
       Відповідно до ч.1 ст. 196 ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.
       Завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті (частина перша статті 189 ЦПК України).
       Згідно з вимогами ч.2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд, зокрема: вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше; може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.
       За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
       Оскільки позивач ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції із позовною заявою у жовтні 2018 р., загальне позовне провадження у справі відкрито 01.11.2018 р. (т.1, а.с.23-24), 16.05.2019 р. підготовче провадження закрито і призначено справу до судового розгляду на 10.06.2019 р. об 11.00 год., а позивач ОСОБА_1 в особі адвоката Штефаняка І.І. подала заяву про залишення цивільної справи (?) без розгляду 16.08.2019 р., то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні такої заяви.
       Довід апеляційної скарги про те, що позивач і його представник не були належним чином повідомлені про розгляд справи, призначений на 29.08.2019 р., спростовується відповідною розпискою адвоката Штефаняка І.І. (представника позивачки ОСОБА_1 ) (т.1, а.с.198), а згідно з положеннями ст. 130 ч.5 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.
       Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення у оскарженій частині без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив таке з додержанням норм матеріального та процесуального права.
       Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2.Рішення Перечинського районного суду від 29 серпня 2019 року залишити без змін.
3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.
4.Повне судове рішення складено 28 жовтня 2020 р.

       Судді: