Справа № 163/2393/20  Провадження №33/802/832/20 	Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С. 	
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП 	Доповідач: Подолюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2020 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю захисника ОСОБА_1 - адвоката Карпука А.С., розглянувши клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 13 жовтня 2020 року,
ВСТАНОВИВ:
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 (один) рік.
Також з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 420 грн. 40 коп. судового збору.
Так, ОСОБА_1 визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 06 серпня 2020 року об 23:30 год. на вул.Промисловій в м.Любомль Волинської області керував автомобілем марки "Фольксваген", номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, та відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
Не погоджуючись із такою постановою судді захисник ОСОБА_1 - адвокат Карпук А.С. 30 жовтня 2020 року подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на її незаконність, просить скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП, тобто у зв`язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП. Вказує про те, що судом першої інстанції було порушено право ОСОБА_1 на захист, оскільки справу розглянуто у відсутності останнього. Зазначає і про те, що ним як захисником 13.10.2020 року до суду першої інстанції подано клопотання про відкладення розгляду справи з метою ознайомлення з матеріалами справи. При цьому, ОСОБА_1 в цей день перебував за кордоном, про що повідомляв суд під час судового засідання 11.09.2020 року.
Водночас, апелянт у поданій апеляційній скарзі заявив клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження цього судового рішення вважаючи, що строк було пропущено з поважних причин.
Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Карпука А.С. з приводу цього клопотання, доходжу висновку, що останнє до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Так, відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. 
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова судді постановлена 13 жовтня 2020 року.
А отже, з урахуванням положень ч.2 ст.294 КУпАП, останній день для подачі апеляційної скарги припадав на 23 жовтня 2020 року.
Апеляційна скарга до суду подана лише 30 жовтня 2020 року, тобто після спливу передбаченого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження. Дана обставина об`єктивно підтверджується відміткою - штемпелем Укрпошти, проставленим на поштовому конверті. 
В апеляційній скарзі, як на підставу поважності пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення апелянт - адвокат Карпук А.С. посилається на те, що ані він, ані його довіритель при розгляді справи судом першої інстанції, а саме 13 жовтня 2020 року присутніми не були і судове рішення постановлено у їх відсутності, копію якого першим отримано лише 21.10.2020 року. Вважає, що саме з цієї дати почався перебіг 10-денного строку апеляційного оскарження судового рішення.
Проте, таке твердження апелянта до уваги судом не приймається з врахуванням наступного.
Вперше справу до розгляду було призначено на 09:00 год. 11 вересня 2020 року. Цього ж дня ОСОБА_1 подав до суду заяву про відкладення розгляду справи з метою ознайомлення з матеріалами справи та залучення захисника. У зв`язку з цим, справу відкладено на 08:30 год. 13.10.2020 року, про що повідомлено ОСОБА_1 в суді під розписку (а.с.15).
З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова судом постановлена 13.10.2020 року, та дійсно без участі ОСОБА_1 та його захисника Карпука А.С. (а.с.18).
Водночас, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 належним чином був повідомлений про час (08:30 год.), дату (13.10.20) та місце розгляду справи, що доводиться матеріалами, а саме - розпискою (а.с.15). При цьому, будь-яких клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 до суду не подавав.
Про дату розгляду справи (13.10.20 - 08:30 год.) обізнаний був і захисник ОСОБА_1 - адвокат Карпук А.С., з яким перший уклав договір на представництво інтересів, що свідчить наявна в матеріалах справи заява адвоката про відкладення розгляду справи від 13.10.2020 року надіслана на електронну адресу суду, яка фактично в суд надійшла вже після розгляду справи, а саме - об 09:37 год. 13.10.2020 року (а.с.19).
А тому, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 , оскільки він був належним чином обізнаний про дату слухання справи, а заява адвоката до суду надійшла вже після фактичного розгляду справи та постановлення у ній судового рішення.
Таким чином, в даному випадку саме з 13 жовтня 2020 року почався перебіг десятиденного строку апеляційного оскарження постанови Любомльського районного суду Волинської області від 13.10.2020 року, який фактично припадав на 23 жовтня 2020 року. Апеляційна скарга до суду подана 30.10.2020 року.
За нормами ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді оскаржується протягом десяти днів з дня її винесення, тобто перебіг строку апеляційного оскарження пов`язується саме з датою постановлення постанови, а не з будь-якою іншою.
При розгляді клопотання апеляційним судом сторона захисту також не навела та не надала будь-яких належних і допустимих доказів з приводу поважності підстав пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення. При цьому, твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 11 вересня 2020 року повідомляв суд про його майбутнє перебування 13.10.2020 року за кордоном, свого належного підтвердження в ході апеляційного розгляду справи не знайшло будь-якими доказами.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення до задоволення не підлягає, оскільки стороною захисту не було наведено поважних підстав пропуску такого строку у зв`язку з чим він міг бути поновлений судом.
Крім того, слід зазначити, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» вказано, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Оскільки апеляційна скарга подана після закінчення передбаченого законом строку на апеляційне оскарження судового рішення, і при цьому, ані в заявленому клопотанні, ані в ході його розгляду апеляційним судом, стороною захисту не було наведено поважних підстав для поновлення такого строку, то апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала на підставі ч.2 ст.294 КУпАП.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, 
ПОСТАНОВИВ:
У поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 13 жовтня 2020 року захиснику ОСОБА_1 - адвокату Карпуку Андрію Сергійовичу, відмовити.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Карпука Андрія Сергійовича на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 13 жовтня 2020 року, повернути особі, яка її подала.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського
апеляційного суду                                                        В.А. Подолюк