КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
Справа № 754/147/20	 	
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/12065/2020	 	
Головуючий у суді першої інстанції:  Лісовська О.В.	 	
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.	 	
 
21 жовтня 2020  року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
  Головуючого - Семенюк Т.А
  Суддів - Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,
  розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 30 липня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
 
В С Т А Н О В И В:
 
У січні 2020 року представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Лебединець Д.В. звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено кредитні договори, а саме:                            № 014/0245/82/0197485 від 17 грудня 2012 року та № 010/0245/82/0178680 від 12 жовтня 2012 року. У подальшому між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» був укладений Договір відступлення права вимоги № 114/33, відповідно до умов якого до ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитними договорами. 
25 квітня 2017 року між АТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір відступлення права вимоги    № 20170425, відповідно до умов якого АТ «Комерційний Індустріальний Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ приймає належні Банку права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (портфель заборгованості), в тому числі по Кредитним договорам, укладеним з відповідачем. 
Згідно п. 2.2 Договору відступлення права вимоги, відступлення ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зазначених в Попередньому реєстрі боржників прав вимоги відбувається за умови виконання ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» п. 3.2 Договору, та з моменту підписання сторонами Реєстру боржників, складених за формою.
Відповідно Реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги № 20170425 від 25 квітня 2017 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № 014/0245/82/0197485 від 17 грудня 2012 року в сумі 137954, 36 грн., з яких: 16410, 07 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11995, 12 грн. - сума заборгованості за відсотками; 109549, 17 грн. - сума заборгованості за пенею, а також по кредитному договору № 010/0245/82/0178680 від 12 жовтня 2012 року в сумі 11353, 29 грн., з яких: 11353, 29 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу.
Згідно із п. 2.3 Договору відступлення права вимоги внаслідок передачі (відступлення) Портфеля заборгованості за цим договором ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заміняє АТ «Комерційний Індустріальний Банк» у Кредитних договорах, що входять до Портфеля заборгованості і відповідно вказані у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог АТ «Комерційний Індустріальний Банк», включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за Кредитними договорами.
Відповідно до п. 2.5 Договору відступлення права вимоги АТ «Комерційний Індустріальний Банк» гарантує, що на дату укладення Договору права вимоги, кредитні договори та Договори забезпечення є дійсними.
Позивач зазначає, що на виконання п. 2.7 Договору відступлення права вимоги та згідно вимог ст. 512-514, 516 ЦК України на адресу відповідача направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». 
Згідно з умовами Кредитних договорів позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договорами. Проте позивач вказує, що відповідач незважаючи на це не виконав свого обов`язку та припинив повертати надані йому кредитні кошти.
На підставі викладеного, позивач просивстягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором              № 014/0245/82/0197485 у загальному розмірі 137954, 36 грн., заборгованість за кредитним договором № 010/0245/82/0178680 у загальному розмірі 11353, 29 грн., а також витрати по сплаті судового збору.
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 30 липня 2020 року позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргі» до ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргі» заборгованість за кредитним договором № 014/0245/82/0197485 у загальному розмірі 44815,26 грн., заборгованість за кредитним договором № 010/0245/82/0178680 у загальному розмірі 11353,29 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 грн.  
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду,   ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду від 30 липня 2020 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог, вважаючи,  що судом порушено норми  процесуального та матеріального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.
28 вересня 2020 року ухвалою Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 30 липня 2020 року призначено до апеляційного розгляду в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи за наявними в справі матеріалами.
16 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подав заяву в якій просив провести розгляд справи за його участіта участі його представника.
Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Частиною 13 статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 6 ст. 279 ЦПК України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи викладенеколегія суддів не вбачає необхідності для виклику учасників справи для надання пояснень.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
Судом встановлено, що між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено кредитні договори, а саме: № 014/0245/82/0197485 від 17.12.2012 року та                 № 010/0245/82/0178680 від 12.10.2012 року.
У подальшому між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» був укладений Договір відступлення права вимоги № 114/33, відповідно до умов якого до ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитними договорами.
25 квітня 2017 року між АТ «КІБ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір відступлення права вимоги № 20170425, відповідно до умов якого АТ «КІБ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ приймає належні Банку права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (портфель заборгованості), в тому числі по Кредитним договорам, укладеним з відповідачем. 
Згідно п. 2.2, п. 3.2Договору відступлення права вимоги,відступлення ТОВ зазначених в Попередньому реєстрі боржників прав вимоги відбувається за умови виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» та з моменту підписання сторонами Реєстру боржників, складених за формою, наведеною в Додатку № 2 до Договору.
Відповідно Реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги № 20170425 від 25.04.2017 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № 014/0245/82/0197485 від 17.12.2012 року в сумі 137954, 36 грн., з яких: 16410, 07 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11995, 12 грн. - сума заборгованості за відсотками; 109549, 17 грн. - сума заборгованості за пенею, а також по кредитному договору № 010/0245/82/0178680 від 12.10.2012 року в сумі 11353, 29 грн., з яких: 11353, 29 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу.
Згідно із п. 2.3 Договору відступлення права вимоги внаслідок передачі (відступлення) Портфеля заборгованості за цим договором ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє АТ «КІБ» у Кредитним договорах, що входять до Портфеля заборгованості і відповідно вказані у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог АТ «КІБ», включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за Кредитними договорами.
Відповідно до п. 2.5 Договору відступлення права вимоги АТ «КІБ» гарантує, що на дату укладення Договору права вимоги, кредитні договори та Договори забезпечення є дійсними.
На виконання п. 2.7 Договору відступлення права вимоги, згідно вимог ст. 512-514, 516 ЦК України на адресу відповідача направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ». 
Задовольняючи частково позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що Банк виконав зобов`язання щодо надання кредиту, а відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту, оскільки надалі право вимоги за кредитним договором відступлено позивачу, вимоги останнього про стягнення заборгованості з боржника є законними та обґрунтованими, натомість відповідачем не надано належних доказів, що він сплачував заборгованість за кредитним договором первісному чи новому кредитору.
Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором.
За матеріалами справи встановлено, що відповідно до пункту 8.1 кредитного договору № 014/0245/82/0197485  та пункту 16.2  кредитного договору № 010/0245/82/0178680 позичальник надав згоду на заміну кредитодавця та нового кредитодавця, що передбачає перехід всіх прав (відступлення всіх прав вимоги) та перехід всіх обов`язків кредитодавця до іншої особи. У разі прийняття кредитодавцем рішення про зазначену заміну сторони за цим договором.
Згідно з пунктом 2.1. договору відступлення прав вимоги від 24 квітня 2017 року №114/33 та № 20170425 від 25 квітня 2017 року первісний кредитор передає новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників вказаними у раєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (Портфель заборгованості).
За вищевказаним договором, Портфель заборгованості це сукупність усіх належних первісному кредитору прав вимоги до боржників за кредитними договорами, що відступають новому кредитору за цим договором і будуть вказаними у реєстрі боржників.
Згідно з ч. 2 ст. 517 цього ж Кодексу боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено.
На виконання п. 2.7 Договору відступлення права вимоги, згідно вимог ст. 512-514, 516 ЦК України на адресу відповідача направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» та запропоновано погасити заборгованість за кредитним договором (а.с. 34-35).
Проте, заборгованість відповідачем погашена не була ні попередньому кредитору, ні позивачу.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину.
Доводи апеляційної скарги про те, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» не ознайомив позичальника з умовами договору та змістом ст. 634 ЦК України, апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки Договори підписані сторонами без зауважень, не оспорювались та у встановленому порядку недійсними не визнані, а також за положенням Договорів № 014/0245/82/0197485 від 17 грудня 2012 року та № 010/0245/82/0178680 від 12 жовтня 2012 року та відповідно до 4 ст. 626 ЦК України вони є багатосторонніми договорами, а тому сторони уклали цей договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування на Умовах зазначених цими договорами.
Посилання скаржника на те, що розрахунок заборгованості не є правильним та не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки тіло кредиту позичальником було повністю повернуто, апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки згідно статті 3  Кредитного договору № 014/0245/82/0197485 визначено порядок погашення кредиту, процентів та інших платежів за кредитом, натомість розрахунок заборгованості містить: суму заборгованості по кредиту, по сплаті процентів, комісійної винагороди, пені, а також загальний розмір заборгованості із зазначенням: суми чергового платежу, дати та суми фактичного погашення суми кредиту та відсотків, днів прострочення, суми простроченого кредиту та відсотків, що судом перевірено.
Скаржник в свою чергу, надав власні розрахунки, з яких не можливо ідентифікувати рух коштів боржника, а саме який кредит був погашений, а також вказаний розрахунок суперечить належним чином складеним та завіреним первісним кредитором, на день відступлення права вимоги, розрахунку заборгованості.
Відповідно до статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
У свою чергу суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач не звертався до суду з клопотанням про необхідність проведення відповідного експертного дослідження.
 Доводи апеляційної скарги про те, що Банк був зобов`язаний розірвати кредитний договір, апеляційним судом також не приймаються до уваги, оскільки відповідно до умов кредитних договорів Банк має право розірвати Договір та вимагати дострокового виконання Клієнтом свої грошових зобов`язань за Договором, проте це не є обов`язком Банку.
Посилання скаржника на те, що в зв`язку з закінченням терміну дії договору                  № 014/0245/82/0197485 від 17 грудня 2012 року до 17 грудня 2016 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» не мав права надавати персональні дані Позичальника АТ «КІБ» та укладати договір відступлення права вимоги від 25 квітня 2017 року, апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки в підписаному кредитному договорі боржник погоджується, що умови передбачені п. 9.4. щодо забезпечення банківської таємниці не поширюються на випадки розкриття Кредитором третім особам інформації щодо Позичальника, що складає банківську таємницю, у випадках порушення Позичальником умов цього договору або у випадку наявності фактів невиконання Позичальником своїх фінансових зобов`язань перед іншими кредиторами. У зазначених випадках Цим договором Позичальник надає згоду Кредитору розкривати інформацію, що складає банківську таємницю, шляхом надання її способом та в обсягах, визначених Кредитором, необмеженому колу третіх осіб, у т.ч правоохоронним судовим органам, нотаріату, фінансовим установам,іншим установам, підприємствам, організаціям, у т.ч шляхом розміщення в електронних базах даних, були надані персональні дані у порядку виконання цих договорів.
Згідно пункту 10.6 Кредитного договору № 014/0245/82/0197485 до всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням цього Договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у сімдесят років.
Оскільки позичальник не виконав своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, вимоги позивача в цій частині суд правильно визнав законними та обгрунтованими. 
Разом з цим, задовольняючи позовні вимоги щодо стягнення відсотків за кредитним договором суд першої інстанції не врахував, що Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0245/82/0197485 від 17 грудня 2012 року діяв до 17 грудня 2016 року, проте судом першої інстанції стягнуто заборгованість за відсотками по 25 квітня 2017 року в розмірі 11995, 12 грн., що не відповідає чинному законодавству. 
Відповідно до правової позиції викладеної в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року справа № 14-10цс18, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача, заборгованість за відсотками, яка нараховувалась за погодженою ставкою 41,10% річних до 17 грудня 2016 рокустановила 9040,89 грн.
Відтак, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині стягнення відсотків в розмірі 11995 грн. 12 коп. підлягає зміні та розмір відсотків підлягає зменшенню до 9040 грн. 89 коп., заборгованість за відсотками станом на 17 грудня 2016 року, а загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача за кредитним договором № 014/0245/82/0197485 підлягає зменшенню з 44815 грн. 26 коп. до 41861 грн. 03 коп. 
В іншій частині рішення є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.
Керуючись ст.ст. ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
У задоволенні клопотання пропроведення розгляду справи за участі  ОСОБА_1  - відмовити.
Апеляційну  скаргу  ОСОБА_1 - задовольнити частково. 
Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 30 липня 2020 року в частині заборгованості за кредитним договором № 014/0245/82/0197485 змінити, зменшити розмір заборгованості за кредитним договором № 014/0245/82/0197485 з 44815 грн. 26 коп. до  41861 грн. 03 коп.
В іншій частині рішення залишити без змін.
Постанова набирає чинності з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді