П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/2970/20	

Категорія: 109020000                                                                                               Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І. В.
                                                                                                                                     Місце ухвалення:  м.Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  -  Лук`янчук О.В.
суддів              -  Бітова А. І.
                                  -  Ступакової І. Г. 
              при секретарі -  Черкасовій Є.А. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Южненської міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Южненської міської ради в якому просить 
визнати протиправними дії Южненської міської ради щодо прийняття рішення № 1701-УІІ від 05.03.2020 року;
зобов`язати раду надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража площею 0,01 га на території Южненської міської ради.
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що 16.09.2019 ОСОБА_1 звернувся до Южненської міської ради із завою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража площею 0,01 га (вх. № 1593/09-01 від 16.09.2019). У відповідь 16.03.2020 позивач отримав рішення Южненської міської ради № 1701-УІІ, яким в наданні бажаного дозволу відмовлено, що слугувало приводом для звернення за судовим захистом. Поряд із тим, 05.03.2020 Южненською міською радою прийнято рішення № 17-01-УІІ, яким позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0100 га для будівництва індивідуального гаражу за адресою: м. Южне Одеської області з посиланням на Детальний план території міста Южного Одеської області та лист начальника юридичного відділу Денова Г.В. від 22.01.2020 № 22/05-13. В свою чергу, згідно до викопіювання Схеми зонування території м. Южне Одеської області, затвердженої рішенням Южненської міської ради № 616-УІІ від 01.06.2017, бажана земельна ділянка знаходиться в зоні існуючих гаражів ГО "Товариство "ВОСТОК", членом правління якого є позивач. При цьому, рішенням ООАС від 16.03.2020 по справі № 420/177/20 бездіяльність Южненської міської ради було визнано протиправною. Позивач вважає, що належним захистом його порушеного права є зобов`язання відповідача надати відповідний дозвіл.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2020 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Южненської міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, а тому просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги, зазначається, що судовим рішенням у справі № 420/177/20 відповідача зобов`язано надати дозвіл  на розробку проекту землеустрою, в свою чергу суд першої інстанції фактично переглянув таке рішення.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.  
Судом першої інстанції встановлено, що 16.09.2019 ОСОБА_1 звернувся до Южненської міської ради із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража площею 0,01 га. До поданого клопотання було додано копію викопіювання.
Листом Южненської міської ради № 1030/20-05-03 від 03.10.2019 про розгляд клопотання ОСОБА_1 повідомлено, що відповідно до детального плану території м. Южного Одеської області, земельна ділянка під існуючими індивідуальними гаражами, площею 2,2000 га, знаходиться в зоні змішаної багатоповерхової житлової забудови та громадської забудови (перспективна) Ж-4п. З метою врегулювання питання землекористування з користувачами індивідуальних гаражів, 19.09.2019 року Южненською міською радою було прийнято рішення № 1521-VII "Про укладення договору на внесення плати за фактичне землекористування громадською організацією гаражним товариством "Ветеран". Беручи до уваги вищенаведене, Южненська міська рада не може надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0100 га під розміщення індивідуального гаражу у власність.
Не погодившись із вищезазначеним результатом розгляду свого клопотання, ОСОБА_1 оскаржив його до Одеського окружного адміністративного суду (справа № 420/177/20).
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.03.2020 частково задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до Южненської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, стягнення завданої шкоди, визнано протиправною бездіяльність Южненської міської ради щодо не прийняття на пленарному засіданні рішення за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 від 16.09.2019 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража площею 0,01 га та прийняти відповідне рішення на пленарному засіданні, зобов`язано Южненську міську раду повторно розглянути на пленарному засіданні клопотання ОСОБА_1 від 16.09.2019 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража площею 0,01 га та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Поряд із тим, рішенням Южненської міської ради № 1701-VІІ від 05.03.2020 ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0100 га для будівництва індивідуального гаражу за адресою: м. Южне Одеської області, і позивач, не погодившись із результатом розгляду його клопотання, звернувся за судовим захистом із даним позовом.
Підставою для відмови вказано, що бажана земельна ділянка знаходиться в зоні змішаної багатоповерхової житлової забудови та громадської забудови (перспективна) Ж-4п, відповідно до Детального плану території міста Южне Одеської області
Не погодившись з вищевказаною відмовою в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що місце розташування бажаної позивачем до відведення земельної ділянки не відповідає містобудівній документації, а земельна ділянка не є вільною, тобто наявні дійсні перешкоди для надання дозволу на розробку проекту землеустрою, а тому прийшов до висновку про правомірність оскаржуваного рішення та відсутність підстав для його скасування.
Перевіряючи правомірність та законність оскаржуваного наказу про відмову відповідача з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує її незаконність та протиправність, колегія суддів виходить з наступного.  
Правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі регулюються Земельним кодексом України від 25.10.2001 №2768-ІІІ, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» (№280/97-ВР)
Згідно статті 116 Земельного кодексу України  громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Пунктом "д" частини 1 статті 121 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.
Згідно ч.1ст.122 Земельного кодексу України  сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Повноваження відповідних органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 ЗК України.
Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.
До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Згідно з положеннями частини сьомої наведеної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
У свою чергу, відповідно до частини 1  статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (№280/97-ВР), сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»  визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені  Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Згідно зі статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, серед інших, вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.
Згідно з пунктом 34  статті 26 Закону №280/97-ВР, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання з регулювання земельних відносин.
Відповідно до ч. 1, 2  ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.
Аналіз вказаних положень законодавства України дає підстави для висновку про наявність у відповідача повноважень щодо надання громадянам дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, або відмови у його наданні з підстав визначених ст. 118 ЗК України.
Так, як вбачається з оскаржуваного рішення, позивачу відмовлено у наданні дозволу з урахуванням розгляду листа начальника юридичного відділу Денова Г.В. від 22.01.2020 № 22/05-13, а також з огляду на Детальний план території міста Южного Одеської області та вказано, що  земельна ділянка орієнтовною площею 0,0100 га, для будівництва індивідуального гаражу, знаходиться в зоні змішаної багатоповерхової житлової забудови та громадської забудови (перспективна) Ж-4п.
Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" № 3038-VI від 17.02.2011 (далі - Закон № 3038-VI) планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.
Генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту (п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 3038-VI).
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону № 3038-VI генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід`ємною частиною генерального плану. Послідовність виконання робіт з розроблення генерального плану населеного пункту та документації із землеустрою визначається будівельними нормами, державними стандартами і правилами та завданням на розроблення (внесення змін, оновлення) містобудівної документації, яке складається і затверджується її замовником за погодженням з розробником. У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.
Отже, з наведених норм законодавства вбачається, що генеральний план населеного пункту - це основний вид містобудівної документації, який розробляється на підставі висновків фахівців в різних галузях життєдіяльності, проходить експертизу та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних інтересів.
Натомість, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону № 3038-VI детальний план території - містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території.
Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 4 ст. 19 Закону № 3038-VI детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території.
Детальний план території визначає функціональне призначення, режим та параметри забудови однієї чи декількох земельних ділянок, розподіл територій згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами.
Внесення змін до детального плану території допускається за умови їх відповідності генеральному плану населеного пункту та плану зонування території (п. 10 ст. 19 Закону № 3038-VI).
Згідно з викопіювання зі Схеми зонування території м. Южне Одеської обласні з зазначенням земельної ділянки в районі АЗС "Shell" м. Южного Одеської області, Ж-4п - зона змішаної багатоповерхової житлової забудови та громадської забудови (перспективна). Зона призначена для розташування багатоквартирних житлових будинків, супутніх об`єктів повсякденного обслуговування, окремих об`єктів загальноміського значення. Зона формується в районах, на яких містобудівною документацією резервуються території під такий вид забудови.
Переважними видами використання зони вказано: будівлі змішаного використання - з житловими приміщеннями у верхніх поверхах та розміщенням на нижніх поверхах об`єктів ділового, культурного, комерційного використання до 16 поверхів; багатоквартирні житлові будинки до 16 поверхів; гуртожитки; бібліотеки; клубні приміщення багатоцільового та спеціалізованого призначення, позашкільні установи; фізкультурно-оздоровчі установи, приміщення для занять спортом; дитячі дошкільні установи; загальноосвітні школи; поліклініки, центри народної медицини, аптеки, кабінети лікарів, що займаються практикою; відділення зв`язку, поштові відділення; підприємства торгівлі; підприємства громадського харчування; підприємства побутового обслуговування; приймальні пункти пральні та хімчистки; кредитно-фінансові установи.
Супутні види використання: адміністративні, офісні будівлі; вбудовані, підземні, напівпідземні гаражі; відкриті стоянки для тимчасового зберігання автотранспорту з розрахунку відповідно ДБН 360-92**; провулки, підходи, проїзди, пішохідні доріжки, велосипедні доріжки; малі архітектурні форми; майданчики: дитячі, для відпочинку дорослого населення, господарські, для занять фізкультурою, для вигулу собак; комунальні підприємства по обслуговуванню та експлуатації житлового фонду.
Допустимі види використання (потребують спеціального дозволу або погодження): готелі; споруди комунальної та інженерної інфраструктури, необхідної для обслуговування зони.
Використання території зони, розміщення підприємств і установ здійснюється відповідно до вимог ДБН 360 - 92** "Містобудування, планування і забудова міських та сільських поселень" та діючого законодавства.
Згідно листа заступника начальника управління архітектури та містобудування від 16.07.2020 № 140/21-01-15 на запит начальника юридичного відділу Южненської міської ради Денова Г.В. , відповідно до Генерального плану м. Южне Одеської області, розробленого ДП "НІПІ Містобудування" в 1994 р. та затвердженого рішенням Южненської міської ради від 29.11.1995 № 104-ХІ-ХХІІ, Плану зонування міста Южного Одеської області, затвердженого рішенням Южненської міської ради № 616-VII від 01.06.2017, згідно якого гараж, що використовується ОСОБА_1 , знаходиться на території мікрорайону багатоповерхової житлової забудови 1.6.
Відповідно до Детального плану території мікрорайону № 1.6, затвердженого рішенням Южненської міської ради № 920-V від 30.10.2008, на місці розташування даного гаражу заплановано благоустрій 16-поверховного житлового будинку № 7Б та розташування вказаного гаражу суперечить протипожежним нормам.
Отже, наведені обставини свідчать про те, що місце розташування бажаної позивачем до відведення земельної ділянки не відповідає містобудівній документації, а земельна ділянка не є вільною, тобто наявні дійсні перешкоди для надання дозволу на розробку проекту землеустрою. 
Натомість, ДПТ передбачено супутні види використання території, в т.ч. відкриті стоянки для тимчасового зберігання автотранспорту з розрахунку відповідно ДБН 360-92**.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо правомірності рішення № 1701-УІІ від 05.03.2020 року. При цьому, відповідачем правомірно обґрунтовано таке рішення  підставами невідповідності місця розташування бажаної до відведення земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку - належними та допустимими в спірних правовідносинах доказами, з посиланням на відповідні положення законодавства та акти місцевого самоврядування. 
Посилання апелянта на рішення суду у справі № 420/177/20, яким зобов`язано відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки підстави звернення до суду не є тотожними. ( відсутність обґрунтованого рішення у справі № 420/177/20, на наявність рішення з обґрунтуванням підстав для відмови у даній справі).
Крім того, у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. 
Зокрема, у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) зазначено, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
Враховуючи вищевикладене, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію суду, щодо правомірності оскаржуваного наказу, а тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
                                                                 Повний текст постанови складено та підписано 21 жовтня 2020 року

Головуючий суддя:                                                                                            О.В. Лук`янчук 

Суддя:                                                                                                                 А. І. Бітов

Суддя:                                                                                                                 І. Г. Ступакова