КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД   

Справа  759/7600/20                                                                                            Головуючий у І-й інстанції - Кириленко Т.В.
апеляційне провадження № 22-ц/824/14088/2020                                              Доповідач Заришняк Г.М
 
П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
27 листопада  2020 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого - Заришняк Г.М.
Суддів - Мараєвої Н.Є., Рубан С.М.
розглянув у  порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Шеремет Марії Олегівни, діючої в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від  07 жовтня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування нерухомим майном, та зобов`язання не чинити перешкод,-
 
                                                  В С Т А Н О В И В :
 
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2020 року провадження по даній справі зупинено до набрання законної сили рішенням у справі №759/5175/20 за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Мегаінвест Сервіс», ОСОБА_1 , 3-тя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Василенко О.А. про визнання дій протиправними, скасування запису про реєстрацію права власності.
В апеляційній скарзі адвокат Шеремет М.О.,  яка діє в інтересах ОСОБА_1 ,   посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм   процесуального права, просить  ухвалу суду скасувати та направити справу  для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Пунктом 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України  визначено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 26  жовтня   2020 року  дану справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження згідно з ч.2 ст. 369 ЦПК України.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленої ухвали  суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню з таких підстав.
Постановляючи ухвалу про зупинення провадження  в даній справі до набрання  законної сили рішенням  у цивільній справі №759/5175/20 за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Мегаінвест Сервіс», ОСОБА_1 , 3-тя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Василенко О.А. про визнання дій протиправними, скасування запису про реєстрацію права власності, суд першої інстанції виходив з того, що  предметом позову в даній справі є визнання відповідачки такою, що втратила право  користування квартирою, з підстав набуття  позивачкою  права власності на спірну квартиру,  проте право  власності  позивачки  ОСОБА_1 на вказану квартиру    оспорюється  в судовому порядку, в зв`язку з чим розгляд даної справи залежить  від наслідків розгляду  справи про скасування  запису про реєстрацію права власності.
Однак, колегія  суддів не може погодитись з таким  висновком суду, виходячи з наступного.
З матеріалів справи слідує, що в провадженні Святошинсткого районного суду м. Києва  перебуває цивільна справа № 759/7600/1820 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про  визнання особи такою, що втратила право користування нерухомим майном, та зобов`язання не чинити перешкод.
Предметом спору  в даній справі є  захист прав нового власника спірної квартири ОСОБА_1 шляхом  визнання відповідачки такою, що втратила право користування  жилим приміщенням.
Також встановлено, що  в провадженні Святошинського районного суду м. Києва  перебуває на розгляді  справа №759/5175/20 за позовом  ОСОБА_3 до ТОВ «Мегаінвест Сервіс», ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус  Київського міського нотаріального округу  Василенко О.А. про визнання дій неправомірними, скасування  запису про  реєстрацію  права власності. Предметом  даного спору є  правомірність відчуження  спірної квартири  ТОВ «Мегаінвестсервіс», яке, як вважає відповідач, придбало у банку іпотечну квартиру неправомірно на користь ОСОБА_1 .
Відповідно до п.6  ч.1 ст. 253 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
 Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи (ч.1п.5 ст. 251 ЦПК України).
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.
Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.
Визначаючи наявність підстав, передбачених п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і встановити ці обставини у даній справі неможливо.
Згідно роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України, викладеними  в п.33 постанови "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року №2, визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України № 6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.
 Проте, суд першої інстанції, у порушення вимог пункту 6 частини першої   статті 251 ЦПК України, зазначивши конкретну іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, не проаналізував предмети та підстави позовів у справах і не вказав обставини, які б давали обґрунтовані підстави для висновку про те, що наявність спору у  справі про визнання дій неправомірними, скасування  запису про  реєстрацію  права власностівиключає об`єктивну можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити та оцінити при розгляді даної справи наявність обставин (фактів), якими позивачка ОСОБА_1  обґрунтовувала свої вимоги   про визнання відповідачки ОСОБА_2 такою, що  втратила право користування спірною квартирою.  
Разом з тим, визнання втратившим право користування житловим приміщенням  є самостійним  способом захисту порушеного права із самостійними фактичними  та правовими підставами, й ця вимога, яка є предметом даного позову,  не є похідною   від вимоги про визнання дій неправомірними, скасування  запису про  реєстрацію  права власності  на спірну квартиру, й зібрані у справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
 Крім того, зупинивши провадження у справі, суд порушив право позивача на справедливий суд та розумні строки розгляду справи.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).
У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».
Згідно з вимогами ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про незаконність постановленої судом ухвали є обґрунтованими, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з   направленням справи до того ж  суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись   ст.ст.367, 374, 379, 382 ЦПК України, апеляційний  суд, -
 
П О С Т А Н О В  И В :
 
Апеляційну скаргу адвоката Шеремет Марії Олегівни, діючої в інтересах ОСОБА_1 , - задовольнити.
Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від  07 жовтня 2020 року скасувати, справу направити до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду.
 Постанова набирає  законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів.
    
Головуючий 
 
  Судді: