ф
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 260/504/19
адміністративне провадження № К/9901/35593/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,     
суддів - Єресько Л.О., Соколова В.М.,
перевіривши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженої відповідальністю "Гапак-Транс" на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2019 року (суддя Ващилін Р.О.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року (судді: Макарик В.Я., Бруновська Н.В., Матковська З.М.) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженої відповідальністю "Гапак-Транс" до Закарпатської обласної державної адміністрації, Департаменту інфраструктури, розвитку і утримання мережі автомобільних доріг загального користування місцевого значення та житлово-комунального господарства Закарпатської ОДА, Обласного конкурсного комітету із визначення автомобільних перевізників на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, що не входять за межі території області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю "Паннонія Авто-Центр" про визнання протиправними і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.
Товариство з обмеженої відповідальністю "Гапак-Транс" (далі позтвач, ТОВ «Гапак-Транс») звернулося до суду з позовом до Закарпатської обласної державної адміністрації (відповідач 1), Департаменту інфраструктури, розвитку і утримання мережі автомобільних доріг загального користування місцевого значення та житлово-комунального господарства Закарпатської обласної державної адміністрації (відповідач 2), Обласного конкурсного комітету із визначення автомобільних перевізників на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території області (відповідач 3), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю "Паннонія Авто-Центр" (далі третя особа, ТОВ "Паннонія Авто-Центр"), в якому просить: 1) визнати протиправним з боку Обласного конкурсного комітету із визначення автомобільних перевізників на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території області, допуск до участі в конкурсі на об`єкті конкурсу №25 на рейсі №465 за маршрутом "Ужгород - Великий Березний" перевізника-претендента ТОВ "Паннонія Авто-Центр", який подав документи, які містять недостовірну інформацію щодо наявності у нього матеріально-технічної бази за адресою: м . Ужгород , вул . Станційна , 56 А , а також медичного кабінету; 2) визнати протиправним та скасувати рішення Обласного конкурсного комітету із визначення автомобільних перевізників на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), яке оформлено протоколом №19/2019 від 29 січня 2019 року та наказ №02-ОД від 05 лютого 2019 року "Про визнання перевізників-переможців конкурсу з перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути)" в частині визнання ТОВ "Паннонія Авто-Центр" першим переможцем на об`єкті конкурсу №25 на рейсі №465 за маршрутом "Ужгород - Великий Березний"; 3) визнати недійсним договір №191925 від 06 лютого 2019 року про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, укладений між Закарпатською ОДА та ТОВ "Паннонія Авто-Центр"; 4) зобов`язати Закарпатську ОДА укласти з ТОВ "Гапак-Транс" як з другим переможцем конкурсу договір про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування строком на п`ять років на маршруті "Ужгород - Великий Березний", № рейсу 465.     
Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що з метою участі у конкурсні з перевезення пасажирів на приміських та міжміських маршрутах загального користування, що не виходять за межі області, оголошеного Закарпатською обласною державною адміністрацією, позивачем та 3-ю особою було подано відповідні заяви, за результатами розгляду яких першим переможцем було визнано ТОВ «Паннонія Авто-Центр». З таким рішенням конкурсного комітету не згоден та вважає, що пропозиція такого товариства повинна була бути відхилена, оскільки ним подано для участі в конкурсі недостовірну інформацію щодо наявності матеріально-технічної бази та медичного кабінету. Окрім того, звертає увагу на нарахування балів ТОВ «Паннонія Авто-Центр» з порушенням встановленого законодавством порядку. Тому вважає, що переможцем конкурсу з перевезення пасажирів повинен був бути визнаний позивач, що набрав 30 балів, тоді як 3-я особа могла отримати тільки 19 балів.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року у позові відмовлено повністю.
Рішення судів попередніх інстанцій мотивовано тим, що що Закарпатська ОДА належним чином виконала обов`язок щодо перевірки достовірності поданих перевізником-претендентом відомостей. Наявність будь-яких зі встановлених частиною другою статті 45 Закону підстав для недопуску ТОВ "Паннонія Авто-Центр" до участі в конкурсі не виявлено, а тому дії Конкурсного комітету щодо допуску такого претендента відповідають чинному законодавству та є правомірними. Незважаючи на надмірне нарахування     ТОВ "Паннонія Авто-Центр" балів за наявні автобуси, загальна кількість балів, що повинна була набрати 3-я особа складає 34 (в тому числі 19 балів за автобуси та 15 балів за матеріально-технічну базу), що перевищує кількість балів, нарахованих ТОВ "Гапак-Транс" (30 балів). Жодних заперечень щодо правильності нарахування балів ТОВ "Гапак-Транс" позивач не заявляє. Суди дійшли висновку, що ТОВ "Паннонія Авто-Центр" правомірно визнано переможцем конкурсу з перевезення пасажирів на маршруті Ужгород - Великий Березний, як перевізника-претендента, що набрав найбільшу кількість балів.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги.
У касаційній скарзі позивач вказує на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.
Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не надано правову оцінку договору «сервітуту» третьої особи та доказам відсутності лікарів у третьої особи, що призвело до ухвалення судами незаконних та неправомірних рішень.
Позиція інших учасників справи.
Від відповідача 1 та відповідача 2 до суду надійшли відзиви на касаційну скаргу позивача, в яких вони просять касаційну скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.
Відповідачі зазначають, що Порядком не наділено організатора повноваженнями перевіряти достовірність інформації органів державного контролю, органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.
Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Паннонія Авто-Центр" також надійшов відзив на касаційну скаргу позивача, в якому просить касаційну скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Паннонія Авто-Центр" зазначає, що в його користуванні є відповідна матеріальна база, яка розташована по вул. Станційна 56 А у м. Ужгород. Вказана матеріальна-технічна база перебуває у користуавнні товариства, що підтверджується Статутом ТОВ "Паннонія Авто-Центр", відповідно до пункту 5.2., якого статутний капітал товариства сформований, у тому числі за рахунок майнових прав (сервітутом) на користування майном на території комплексу по вул. Станційна 56 А у м. Ужгород.
Також ТОВ "Паннонія Авто-Центр" зазначає, що у трудових відносинах з товариством перебувають два медичних працівника, якій й проводять щозмінні медичні огляди водіїв.
Рух касаційної скарги.
Ухвалою Верховного Суду від 14 січня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженої відповідальністю "Гапак-Транс" на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2019 року  та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 18 листопада 2020 року зазначену адміністративну справу призначив до розгляду.
Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи.
Закарпатською обласною державною адміністрацією (далі     Закарпатська ОДА) оголошено конкурс з перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути) (далі     конкурс), зокрема, на маршруті Ужгород     Великий Березний №465.
З метою участі в конкурсі відповідні заяви подали Товариство з обмеженою відповідальністю "Гапак-Транс" (далі ТОВ "Гапак-Транс") та Товариство з обмеженою відповідальністю "Паннонія Авто-Центр" (далі ТОВ "Паннонія Авто-Центр").
За результатами розгляду документів, поданих зазначеними претендентами, рішенням Обласного конкурсного комітету із визначення автомобільних перевізників на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, що не входять за межі території області (далі     Конкурсний комітет), оформленим протоколом №19/2019 від 29 січня 2019 року, ТОВ "Гапак-Транс" нараховано 30 балів за роботу перевізника-претендента на зазначеному об`єктів конкурсу протягом усього строку дії попереднього договору як переможця попереднього конкурсу; ТОВ "Паннонія Авто-Центр"     73 бали, в тому числі, 12 балів за наявність у перевізника-претендента у власності 3 автобусів для відповідного виду перевезень категорії Євро-3, 30 балів за наявність у перевізника-претендента у власності 5 автобусів для відповідного виду перевезень категорії Євро-4, 16 балів за наявність у перевізника-претендента у власності 2 низькопідлогових автобусів, 15 балів за наявність матеріально-технічної бази, на якій забезпечується проведення медичного огляду водіїв, їх стажування та інструктаж, а також огляд технічного стану автобусів та їх зберігання у разі розміщення такої бази на відстані не більше як 20 кілометрів від місця формування рейсу.
Вказаним рішенням Конкурсного комітету організатору запропоновано укласти з ТОВ "Паннонія Авто-Центр" договір за об`єктом конкурсу №25 Ужгород     Великий Березний, маршрут №465, терміном на 5 років, а ТОВ "Гапак-Транс"     визнати другим переможцем за об`єктом конкурсу №25 Ужгород     Великий Березний, маршрут №465.
Наказом Департаменту інфраструктури, розвитку і утримання мережі автомобільних доріг загального користування місцевого значення та житлово-комунального господарства Закарпатської ОДА від 05 лютого 2019 року №02-ОД «Про визнання перевізників-переможців конкурсу з перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути)» ТОВ "Паннонія Авто-Центр" визнано перевізником-переможцем за об`єктом конкурсу №25 Ужгород     Великий Березний, маршрут №465.
06 лютого 2019 року між Закарпатською ОДА та ТОВ "Паннонія Авто-Центр" укладено договір про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування Ужгород     Великий Березний, №465 №191925.
ТОВ "Гапак-Транс" вважає, що позивач подав недостовірні відомості, а тому не мав бути допущений до участі в конкурсі, не міг стати переможцем, в тому числі, у зв`язку з неправильним нарахуванням балів, у зв`язку з чим звернувся до суду із цим позовом.
Релевантні джерела права й акти їхнього застосування. 
08 лютого 2020 року набув чинності     Закон України від 15 січня 2020 року N460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»     (далі - Закон460-IX).
Згідно з пунктом 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону460-IX, касаційний розгляд справи здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
За приписами частини другої     статті 19 Конституції України     органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені     Конституцією     та законами України.
За змістом     статті 144 Конституції України     органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.     
В силу частини десятої     статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності     Конституції     або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.
Відповідно до частини першої     статті 55 Конституції України     кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту врегульовані     Законом України "Про автомобільний транспорт", у статті 34 якого вказано про те, що Автомобільний перевізник повинен:
виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів;
утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог     статті 21     цього Закону;
забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут;
забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв;
організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод;
забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства;
забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту;
забезпечувати безпеку дорожнього руху;
забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.
Автомобільні перевізники з кількістю транспортних засобів десять і більше зобов`язані організовувати підвищення кваліфікації керівників і спеціалістів автомобільного транспорту, діяльність яких пов`язана з наданням послуг автомобільного транспорту, у термін один раз на п`ять років, а з питань безпеки перевезень, охорони праці та пожежної безпеки - у термін один раз на три роки в порядку, який визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту.
Відповідно до частини першої статті 43 Закону України "Про автомобільний транспорт" № 2344-III від 05 квітня 2001 року (далі Закон № 2344-III) визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах. Організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
Статтею 44 Закону № 2344-ІІІ встановлено, що організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. До обов`язкових умов конкурсу на перевезення пасажирів належать: визначена органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування обґрунтована структура парку автобусів, що працюватимуть на маршруті загального користування, за пасажиромісткістю, класом, технічними та екологічними показниками; державні соціальні нормативи у сфері транспортного обслуговування населення.
Згідно із статтею 45 Закону № 2344-ІІІ у конкурсі на визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування можуть брати участь автомобільні перевізники, які мають ліцензію на той вид послуг, що виносять на конкурс, на законних підставах використовують у достатній кількості сертифіковані автобуси відповідного класу, відповідають вимогам, викладеним у статті 34 цього Закону. До участі в конкурсі не допускаються автомобільні перевізники, які: визнані банкрутами або щодо яких порушено справу про банкрутство чи ліквідацію як суб`єкта господарювання; подали до участі в конкурсі документи, що містять недостовірну інформацію; не відповідають вимогам статті 34 цього Закону; передбачають використовувати на маршрутах автобуси, переобладнані з вантажних транспортних засобів.
Відповідно до статті 46 Закону № 2344-ІІІ для участі в конкурсі на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування автомобільний перевізник подає конкурсному комітету такі документи: заяву претендента встановленого зразка із зазначенням автобусного маршруту загального користування, на якому має намір працювати претендент; відомості за підписом суб`єкта господарювання про автобуси, які будуть використовуватися на автобусному маршруті з зазначенням підстав для їх використання перевізником; відомості про додаткові умови обслуговування маршруту; документ, що підтверджує внесення плати за участь у конкурсі.
Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування не менш як за дев`ять днів до дня проведення конкурсу забезпечують інформування відповідних підрозділів Національної поліції про перевізників-претендентів, які подали документи на конкурс.
Як зазначено частинами першою та дванадцятою статті 44 Закону №2344-ІІІ порядок проведення конкурсів визначає Кабінет Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2008 року №1081 затверджено Порядок проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування (далі Порядок №1081).
Відповідно до пункту 8 Порядку № 1081 переможця чи переможців конкурсу визначає організатор перевезень на підставі рішення конкурсного комітету окремо щодо кожного об`єкта конкурсу. У разі коли щодо одного чи кількох об`єктів конкурсу встановлено, що рішення конкурсного комітету прийнято з порушенням законодавства, організатор перевезень приймає рішення про скасування такого рішення конкурсного комітету щодо цих об`єктів та виносить його для повторного розгляду на наступному засіданні конкурсного комітету.
Згідно із пунктом 10 Порядку № 1081 організатор перевезень затверджує умови конкурсу, в тому числі обов`язкові, відповідно до     статті 44     Закону України "Про автомобільний транспорт". Крім обов`язкових організатор може затверджувати додаткові умови конкурсу (наявність у перевізника GPS-системи, встановленої на транспортних засобах, які пропонуються для роботи на автобусному маршруті, тощо). Організатор встановлює вимогу щодо забезпечення роботи на об`єкті конкурсу, який включає міські та приміські внутрішньообласні автобусні маршрути загального користування, транспортних засобів, пристосованих для перевезення осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, в кількості до 35 відсотків загальної кількості автобусів до 31 грудня 2019 р. та до 50 відсотків - з 1 січня 2020 року.
Транспортні засоби, пристосовані для перевезення осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, повинні бути пристосовані для користування інвалідами з вадами зору, слуху та з ураженнями опорно-рухового апарату, а також передбачати можливість встановлення зовнішніх звукових інформаторів номера і кінцевих зупинок маршруту, текстових та звукових систем у салоні для оголошення зупинок. Загальний перелік відповідних вимог встановлюється згідно з порядком визначення класу комфортності автобусів, сфери їх використання за видами сполучень та режимами руху, затвердженого Мінінфраструктури.
За змістом пункту 12 Порядку № 1081 організатор перевезень приймає рішення про недопущення до участі в конкурсі перевізника-претендента, який:
1) подав до участі в конкурсі неналежним чином оформлені документи чи не в повному обсязі, а також такі, що містять недостовірну інформацію;
2) визнаний банкрутом або щодо якого порушено провадження у справі про банкрутство (за винятком того, стосовно якого проводиться процедура санації), або який перебуває у стадії ліквідації;
3) не відповідає вимогам     статті 34     Закону України "Про автомобільний транспорт";
4) не має достатньої кількості транспортних засобів для виконання перевезень, затвердженої обов`язковими умовами конкурсу, та перевезень, які повинні виконуватися відповідно до чинних договорів (дозволів). Достатня кількість транспортних засобів визначається як кількість автобусів, необхідних для виконання перевезень, та кількість резервних транспортних засобів, яка становить 10 відсотків необхідної кількості автобусів для виконання перевезень;
5) має несплачені штрафні санкції, накладені Укртрансбезпекою, або водії якого мають несплачені штрафи, накладені відповідно до     статті 130     Кодексу України про адміністративні правопорушення, неоскаржені у судовому порядку (що були накладені не пізніше ніж за 20 днів до дати проведення конкурсу);
6) подав конкурсну пропозицію, що не відповідає обов`язковим та додатковим умовам конкурсу, крім випадків, передбачених     частиною третьою     статті 44 Закону України "Про автомобільний транспорт";
7) подав до участі в конкурсі більшу кількість автобусів, ніж це передбачено умовами конкурсу.
Відповідно до пункту 29 Порядку №1081 для участі у конкурсі перевізник-претендент подає окремо щодо кожного об`єкта конкурсу документи, визначені     статтею 46     Закону України "Про автомобільний транспорт", за формою згідно з     додатками 1-4.
На підставі пункту 37 Порядку №1081 достовірність інформації, викладеної у заяві та документах, визначених     пунктом 29 цього Порядку, перевіряється організатором та/або робочим органом не пізніше ніж за два дні до дати проведення конкурсу.
Згідно із пунктом 42 Порядку №1081 у разі коли на один з об`єктів конкурсу з перевезення пасажирів на внутрішньообласних, внутрішньорайонних та міських автобусних маршрутах претендує два або більше перевізники-претенденти, конкурсний комітет визначає переможця з використанням бальної системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів та подає пропозиції організатору перевезень.
Сумарна кількість балів, одержаних кожним перевізником-претендентом на внутрішньообласних, внутрішньорайонних та міських автобусних маршрутах, є підставою для подання пропозицій організатору перевезень для визначення переможця конкурсу.
У разі подання на участь у конкурсі з перевезення пасажирів за одним із об`єктів конкурсу на міжобласних автобусних маршрутах двох або більше перевізників-претендентів конкурсний комітет подає організатору перевезень пропозицію щодо визначення переможцями конкурсу всіх перевізників, які відповідають вимогам     статей 45 і 46     Закону України "Про автомобільний транспорт" та цього Порядку.
Відповідно до пункту 46 Порядку №1081 організатор перевезень визнає переможцем конкурсу з перевезення пасажирів на внутрішньообласних, внутрішньорайонних та міських автобусних маршрутах того перевізника-претендента, який за результатами розгляду набрав найбільшу кількість балів відповідно до системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів, підготовлених конкурсним комітетом.
Організатор перевезень визнає перевізником-претендентом на конкурсі з перевезення пасажирів на внутрішньообласних, внутрішньорайонних та міських автобусних маршрутах, який посів друге місце, того перевізника-претендента, який за результатами розгляду набрав найбільшу кількість балів відповідно до системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів, підготовлених конкурсним комітетом, без урахування показника переможця конкурсу.
У разі коли перевізники-претенденти під час участі у конкурсі з перевезення пасажирів на внутрішньообласних, внутрішньорайонних та міських автобусних маршрутах набрали однакову кількість балів, переможець конкурсу визначається шляхом голосування.
Перевізника-претендента, визнаного переможцем конкурсу з перевезення пасажирів на внутрішньообласних, внутрішньорайонних та міських автобусних маршрутах, може бути визнано таким, лише у разі, коли набрана ним за окремим об`єктом конкурсу кількість балів вища ніж нуль.
Організатор перевезень визнає переможцем чи переможцями конкурсу з перевезення пасажирів на міжобласних автобусних маршрутах того перевізника чи перевізників, які відповідають вимогам     статей 45 і 46     Закону України "Про автомобільний транспорт" та цього Порядку.
За правилами пункту 49 Порядку № 1081 рішення про результати конкурсу оформляється протоколом, який підписується головуючим, секретарем та присутніми членами конкурсного комітету і подається організатору перевезень протягом п`яти робочих днів.
Організатор перевезень протягом десяти робочих днів від дати надходження протоколу конкурсного комітету опрацьовує матеріали проведеного конкурсу з перевезення пасажирів та у разі відсутності зауважень до порядку проведення конкурсу приймає рішення окремо за кожним об`єктом щодо переможця чи переможців конкурсу, а також того, хто зайняв друге місце у разі проведення конкурсу з перевезення пасажирів на внутрішньообласних, внутрішньорайонних та міських автобусних маршрутах.
За наявності підстав вважати рішення конкурсного комітету про результати конкурсу такими, що прийняті з порушенням законодавства, приймається обґрунтоване рішення із зазначенням змісту порушень про скасування рішення конкурсного комітету щодо результатів конкурсу або скасування свого рішення як за окремими об`єктами конкурсу, так і в цілому всього конкурсу.
Відповідно до пункту 51 Порядку № 1081 рішення про результати конкурсу та визначення переможців та протокол засідання конкурсного комітету організатор перевезень опубліковує на своєму офіційному веб-сайті.
Висновок Верховного Суду.
Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі          статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
У справі, що розглядається, Закарпатська ОДА як організатор, відповідно до     Закону України "Про автомобільний транспорт" та Порядку № 1081 оголосила конкурс з перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), зокрема, на маршруті Ужгород - Великий Березний №465.
Згідно з пунктом 37 Порядку № 1081 Закарпатською ОДА визначено обов`язкові умови конкурсу для перевізників - претендентів (т.1, а.с.83).
При цьому законодавцем наділено конкурсний комітет повноваженнями щодо прийняття ним рішення про недопущення до участі в конкурсі автомобільного перевізника, однією з підстав якої є подання неналежним чином оформлених документів чи не в повному обсязі, а також такі, що містять недостовірну інформацію.
За результатами розгляду пропозицій перевізників-претендентів рішенням Конкурсного комітету, оформленим протоколом №19/2019 від 29 січня 2019 року, ТОВ "Паннонія Авто-Центр" нараховано 73 бали, в тому числі, 12 балів за наявність у перевізника-претендента у власності 3 автобусів для відповідного виду перевезень категорії Євро-3     (з розрахунку 4 бали за 1 автобус), 30 балів за наявність у перевізника-претендента у власності 5 автобусів для відповідного виду перевезень категорії Євро-4     (з розрахунку 6 балів за 1 автобус), 16 балів за наявність у перевізника-претендента у власності 2 низькопідлогових автобусів     (з розрахунку 8 балів за 1 автобус), 15 балів за наявність матеріально-технічної бази, на якій забезпечується проведення медичного огляду водіїв, їх стажування та інструктаж, а також огляд технічного стану автобусів та їх зберігання у разі розміщення такої бази на відстані не більше як 20 кілометрів від місця формування рейсу.
Скаржник в касаційній скарзі не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій в частині не надання оцінки договору сервітуту та інформації про лікарів третьої особи. Суди дійшли висновку, що у конкурсного комітету були підстави для нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю "Паннонія Авто-Центр" 15 балів за наявності матеріально-технічної бази, оскільки таку інформацію вже перевірив державний орган Укртрансбезпека і визнав договір сервітуту належним підтвердженням наявності у третьої особи матеріально технічної бази.
Судами встановлено, що організатор конкурсу направляв відповідний запит до Державної служби України з безпеки на транспорті, у відповідь на який отримав необхідну інформацію. Зокрема, уповноважений орган зазначив про наявність в перевізника-претендента власної матеріально-технічної бази, що знаходить за адресою: вул. Станційна, 56 А, м. Ужгород, Закарпатська область (60 машиномісць) та підтвердив, що товариство має 2-х працівників, які проводять щозмінний огляд стану здоров`я водії.
Відповідно до пункту 7 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, затверджених     постановою Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1001(зі змінами), до заяви на отримання ліцензії, крім документів, передбачених     статтею 11 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», додаються за підписом здобувача ліцензії або уповноваженої ним особи підтверджуючі документи, у тому числі відомості про наявність матеріально-технічної бази, яка забезпечує виконання технологічних операцій, або договорів із суб`єктами господарювання, що надають послуги з виконання таких операцій, за формою згідно з додатком 2 та завірені здобувачем ліцензії копії зазначених договорів.
За цих обставин та з огляду на надану Державною службу України з безпеки на транспорті як органом, який безпосередньо здійснює ліцензування господарської діяльності з перевезення, інформацію, як була попередньо перевірена цим органом.
Верховний Суд вважає правильними висновки судів про правомірність нарахування конкурсним комітетом Товариству з обмеженою відповідальністю "Паннонія Авто-Центр" 15 балів за наявність матеріально-технічної бази, на якій забезпечується проведення медичного огляду водіїв, їх стажування та інструктажі, а також огляд технічного стану автобусів та їх зберігання.
З огляду на викладене, Верховний Суд вважає правильними висновки судів попередніх інстанцій про те, що позивач не довів обґрунтованість своїх доводів про порушення відповідачами норм законодавства під час проведення спірного конкурсу, докази на підтвердження цих доводів в матеріалах справи відсутні та судами не встановлені, а тому його вимоги є безпідставними, у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню.
Викладені в касаційній скарзі доводи щодо помилковості висновків судів першої та апеляційної інстанцій не підтвердилися під час розгляду касаційної скарги,     не спростовують висновки судів попередніх інстанцій та не приймаються Судом як належні, оскільки зводяться до переоцінки позивачем встановлених обставин справи.
Водночас, всі обставини спірних правовідносин в повній мірі перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи та ухвалення оскаржуваних судових рішень, їм надана належна правова оцінка. Аргументи, які б доводили порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не наведені.
Колегія суддів наголошує, що до повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, оскільки за правилами     Кодексу адміністративного судочинства України     об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання перевірки правильності застосування судами норм права.
За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, у судових рішеннях повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.
Згідно з пунктом 1 частини першої     статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги залишає судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а касаційну скаргу без задоволення.
За змістом частини першої     статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України     суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Таким чином, зважаючи на приписи     статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Судові витрати.
З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями     3,     341,     345,     349,     350,     355,     356,     359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженої відповідальністю "Гапак-Транс" залишити без задоволення.
Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                А.Г. Загороднюк 

судді                                                                                                     Л.О. Єресько 

                                                                                                    В.М. Соколов