ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року	Львів	Справа № 380/3142/20 пров. № А/857/12480/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді                                        Шавеля Р.М.,
суддів                                                            Улицького В.З. та Кузьмича С.М.,
з участю секретаря судового засідання -           Омеляновської Л.В.,

а також сторін (їх представників):
від відповідача -                                         Павліш О.Р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській обл. на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.09.2020р. в адміністративній справі за позовом Приватного підприємства «Б.М.В.» до Головного управління ДПС у Львівській обл. про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за здійснення роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії (суддя суду І інстанції: Лунь З.І., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 12 год. 42 хв. 14.09.2020р., м.Львів; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 15.09.2020р.),-

В С Т А Н О В И В:

16.04.2020р. (згідно з відтиском поштового штемпеля на конверті) Приватне підприємство «Б.М.В.» (надалі – позивач, ПП «Б.М.В.») звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 0004223201 від 05.12.2019р., винесене Головним управлінням ДПС у Львівській обл. (надалі – відповідач, ГУ ДПС у Львівській обл.); стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 3750 грн. та витрати на професійну правничу допомогу (а.с.2-11, 32-34).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14.09.2020р. заявлений позов задоволено; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській обл. № 0004223201 від 05.12.2019р.; стягнуто з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір в розмірі 3750 грн. (а.с.90-92).

22.09.2020р. за допомогою засобів електронного зв`язку на адресу суду першої інстанції надійшло клопотання ПП «Б.М.В.» про стягнення витрат на надання правничої (правової) допомоги, відповідно до якого позивач просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Львівській обл. витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 10000 грн. (а.с.94-95).

          Згідно додаткового рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.09.2020р. заяву ПП «Б.М.В.» задоволено; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Львівській обл. на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10000 грн. (а.с.114-115).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ГУ ДПС у Львівській обл., який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до невірного вирішення спору, просить апеляційний суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.118-119).
В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на те, що ГУ ДПС у Львівській обл. відповідно до наказу № 2172 від 18.11.2019р. та направлень №№ 409, 410, 411, 412 від 18.11.2019р. була проведена фактична перевірка належної позивачу автозаправної станції /АЗС/, що розташована за адресою: Львівська обл., м.Жидачів, вул.Промислова, 4.
За наслідком перевірки складено Акт № 13/135/32.01/25238725 від 19.11.2019р. про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі та зберігання алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального.
Перевіркою встановлено здійснення роздрібної торгівлі пальним, а саме газом пропан-бутан без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним на АЗС за адресою: м.Жидачів, вул.Промислова, 4, чим порушено вимоги ч.20 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (із змінами та доповненнями).
Вищезазначене пальне ПП «Б.М.В.» отримано від ТзОВ «Газтранс-1» згідно видаткової накладної № РН-1610091 від 16.10.2019р. в кількості 3,800 тони; станом на 19.11.2019р. на залишку знаходиться 2833 літри газу пропан-бутан.
Фактична перевірка посадовими особами контролюючого органу проведена у присутності директора ПП «Б.М.В.» ОСОБА_1 , який надав письмові пояснення, в яких вказав про те, що здійснюється реалізація газу пропан-бутан на АЗС за адресою: м.Жидачів, вул.Промислова, 4, на підставі торгового патенту серії ТПБ № 743898. На даній АЗС оптова та роздрібна торгівля газом пропан-бутан. Станом на 19.11.2019р. на залишку знаходиться 2833 літри газу пропан-бутан. Ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним газом пропан-бутану в стані виготовлення.
З урахуванням сукупності вказаних доказів апелянт критично ставиться до тверджень позивача про невірну ідентифікацію діяльності позивача, при цьому письмові пояснення керівника підприємства слід вважати належним і допустимим доказом, який підтверджує здійснення підприємством роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії.

Позивачем ПП «Б.М.В.» скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми діючого законодавства та ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.145-156).

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача на підтримання поданої скарги, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як достовірно встановлено під час судового розгляду, відповідно до наказу № 2172 від 18.11.2019р. та направлень №№ 409, 410, 411, 412 від 18.11.2019р. ревізорами відповідача ГУ ДПС у Львівській обл. проведена фактична перевірка належної позивачу ПП «Б.М.В.» АЗС, що розташована за адресою: Львівська обл., м.Жидачів, вул.Промислова, 4 (а.с.43-47).
Перевіркою встановлено здійснення роздрібної торгівлі пальним, а саме газом пропан-бутан без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним на АЗС за адресою: м.Жидачів, вул.Промислова, 4, чим порушено вимоги ч.20 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (із змінами та доповненнями).
За наслідком проведеної перевірки складено Акт № 13/135/32.01/25238725 від 19.11.2019р. про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі та зберігання алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального (а.с.13-14).
Згідно Акту № 13/487/32.01/25238725 відмови від підписання акту перевірки, складеного 19.11.2019р., керівник ПП «Б.М.В.» відмовився під підписання складеного акту фактичної перевірки (а.с.48).
Вищезазначене пальне ПП «Б.М.В.» отримано від ТзОВ «Газтранс-1» згідно видаткової накладної № РН-1610091 від 16.10.2019р. в кількості 3,800 тон; станом на 19.11.2019р. на залишку знаходиться 2833 літри газу пропан-бутан (а.с.51).
Фактична перевірка посадовими особами контролюючого органу проведена у присутності директора ПП «Б.М.В.» ОСОБА_1 , який надав письмові пояснення, в яких вказав про те, що здійснюється реалізація газу пропан-бутан на АЗС за адресою: м.Жидачів, вул.Промислова, 4, на підставі торгового патенту серії ТПБ № 743898. На даній АЗС оптова та роздрібна торгівля газом пропан-бутан. Станом на 19.11.2019р. на залишку знаходиться 2833 літри газу пропан-бутан. Ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним газом пропан-бутану в стані виготовлення (а.с.50).
На підставі висновків перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № 0004223201 від 05.12.2019р., згідно з яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 250000 грн. за здійснення роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії (а.с.12).
15.01.2020р. позивачем подана до ДПС України скарга на податкове повідомлення-рішення № 0004223201 ід 05.12.2019р. (а.с.15-16).
За результатами розгляду вказаної скарги рішенням ДПС України № 9365/6/99-00-08-05-06-06 від 13.03.2020р. скарга платника податків залишена без задоволення, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення - без змін (а.с.17, 18-19).

Також ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за адресою торгівлі: АДРЕСА_1 , позивач отримав 29.11.2019р. (а.с.22-23).

Приймаючи рішення по справі та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що належним доказом, який би підтверджував факт роздрібної торгівлі пальним є розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару. Такого доказу відповідач суду не надав.
Відтак покликання відповідача на різницю у кількості закупленого позивачем пального та його залишку на день проведення перевірки, як на підставу для висновку про реалізацію пального без ліцензії, суд визнав безпідставним.
Також у видатковій накладній від 16.10.2019р. одиницею виміру придбаного позивачем газу зазначено тони (маса), тоді як залишок пального на день проведення перевірки визначено у літрах (об`єм).
Пояснення директора не можна вважати достатньою підставою для висновку про реалізацію пального без ліцензії, оскільки такі не ґрунтуються на будь-яких письмових доказах.
Крім зазначеного, відповідно до Закону України «Про внесення зміни до статті 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» статтю 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» доповнено частиною двадцять другою такого змісту: «До суб`єктів господарювання не застосовується фінансова санкція у вигляді штрафу, передбачена статтею 17 цього Закону, у разі зберігання пального до 31 грудня 2019 року без наявності відповідної ліцензії».
Таким чином, позивач мав право зберігати без ліцензії придбане ним пальне до 31.12.2019р.
З урахуванням викладеного, висновок відповідача про реалізацію позивачем пального без ліцензії, що спричинило порушення ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», є таким, що зроблений без урахування належних доказів.
Відтак, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним, через що підлягає скасуванню, як таке, що прийняте на підставі безпідставних висновків.

Висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заявленого позову колегія суддів вважає такими, що відповідають фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства, з наступних причин.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України № 481/95-ВР від 19.12.1995р. «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».
Законом України № 2628-VIII від 23.11.2018р. «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» внесено зміни до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», зокрема, запроваджено ліцензування видів господарської діяльності з виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним. Зазначені зміни набули чинності з 01.07.2019р.
Згідно з ч.1 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» імпорт, експорт алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності без ліцензії. Оптова торгівля на території України алкогольними напоями та тютюновими виробами здійснюється за наявності у суб`єктів господарювання всіх форм власності ліцензії на оптову торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами. Оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії.
Відповідно до ч.20 ст.15 вказаного Закону роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Згідно з пп.14.1.212 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу /ПК/ України реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.
Відповідно до ст.2 Закону України № 265/95-ВР від 06.07.1995р. «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»:
розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця;
розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Згідно з п.9 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затв. постановою КМ України № 1442 від 20.12.1997р., розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару (п.9).

Виходячи з фактичних обставин справи, а також норм діючого законодавства, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що відповідачем не представлено належних доказів здійснення позивачем роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії.
Оскільки факт здійснення роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії не доведений відповідачем, тому правові підстави для застосування до нього штрафних (фінансових) санкцій у вигляді штрафу на підставі ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» є відсутніми.

Здійснюючи аналіз кожного доказу, на який покликається відповідач, колегія суддів звертає увагу на наступне.
Результати фактичної перевірки зафіксовані в Акті перевірки № 13/135/32.01/25238725 від 19.11.2019р., відповідно до якого встановлено здійснення роздрібної торгівлі пальним, а саме газом пропан-бутан, без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.
В основу таких висновків покладено обставини придбання позивачем пального від ТзОВ «Газтранс- 1» згідно видаткової накладної від 16.10.2019р. в кількості 3,800 тони та висновки про те, що станом на дату перевірки на залишку знаходиться 2833 літри газу.
Водночас, зміст Акту не відображає обставин фактичної реалізації пального, а саме не містить інформації про кількість реалізованого газу, ціну його реалізації, первинних чи інших документів, які б свідчили про факт реалізації, доказів оплати реалізовано товару.
При цьому, відповідачем не представлено безспірних доказів реалізації пального – його фізичного зменшення з 3,800 тони до 2833 літри, а саме (але не виключно) акту вимірювання обсягів пального на АЗС тощо.

Письмові пояснення директора ПП «Б.М.В.» не можуть вважатися достатньою підставою для висновку про реалізацію пального без ліцензії, оскільки такі не ґрунтуються на будь-яких письмових доказах. Зокрема, в матеріалах є наявним наказ № 8 від 21.06.2019р. «Про отримання ліцензії на роздрібну торгівлю пальним», відповідно до якого до моменту отримання ліцензії на роздрібну торгівлю пальним заборонено будь-які дії щодо реалізації (роздрібної торгівлі) пального, що зберігатиметься підприємством (а.с.29).
Також колегія суддів звертає увагу на те, що сам зміст письмових пояснень ОСОБА_1 від 19.11.2019р. є неоднозначним. Так, директор вказує про реалізацію ним особисто пального, хоча на підприємстві є оператори-заправщики. Речення «На даній АЗС оптова та роздрібна торгівля газом пропан-бутан.» є незакінченим, а його зміст неможливо однозначно визначити (а.с.50). 
При цьому, директор ОСОБА_1 відмовився від підписання та отримання акту перевірки, що не можна вважати його згодою із виявленими перевіркою порушенням (а.с.48, 49).

Накладна № РН-1610091 від 16.10.2019р. про отримання ПП «Б.М.В.» скрапленого газу в кількості 3,800 тон підтверджує факт належного оприбуткування та обліку придбаного газу (а.с.51). 
Станом на 19.11.2019р. на залишку знаходилося 2833 літри газу пропан-бутан.
При цьому, у видатковій накладній одиницею виміру придбаного газу зазначено тони (маса), а залишок пального на день проведення перевірки визначено у літрах (об`єм). Оскільки маса речовини та об`єм речовини є різними фізичними величинами, тому висновки, що ґрунтуються на співставленні різних за змістом величин без відповідних розрахунків, є некоректними.
Окрім цього, за твердженням позивача, які не спростовані відповідачем, наявність пального у власності позивача на момент здійснення фактичної перевірки обумовлена підготовчими діями. Оскільки позивач перебував в стані очікування отримання ліцензії (після подання необхідних документів), пальне зберігалось за місцем знаходження АЗС для його використання (реалізації) в майбутньому, після отримання права на роздрібний продаж пальним. До моменту отримання ліцензії з 21.06.2019р. будь-які дії щодо реалізації (роздрібної торгівлі) пальним припинені на підставі наказу керівника № 8 від 21.06.2019р.
Відповідно до Закону України «Про внесення зміни до статті 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» статтю 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» доповнено частиною двадцять другою такого змісту: «До суб`єктів господарювання не застосовується фінансова санкція у вигляді штрафу, передбачена статтею 17 цього Закону, у разі зберігання пального до 31 грудня 2019 року без наявності відповідної ліцензії».
Звідси, позивач мав право зберігати без ліцензії придбане ним пальне до 31.12.2019р.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про те, що податкове повідомлення-рішення № 0004223201 від 05.12.2019р., яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 250000 грн. за здійснення роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії, винесено відповідачем без дотримання вимог закону, а тому є наявними правові підстави для його скасування.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

За таких умов колегія суддів вважає заявлені позовні вимоги підставними та обґрунтованими, а тому такі підлягають до задоволення, з вищевикладених мотивів.
Згідно ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ГУ ДПС у Львівській обл.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській обл. на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.09.2020р. в адміністративній справі № 380/3142/20 залишити без задоволення, а вказане рішення суду – без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Головне управління ДПС у Львівській обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Р. М. Шавель 	
судді	 	В. З. Улицький 	
 	 	С. М. Кузьмич  	
Дата складення повного тексту судового рішення: 28.12.2020р.