Справа № 465/6749/15-ц                                Головуючий у 1 інстанції: Пилип"юк Г.М. 
Провадження № 22-ц/811/1641/19                        Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 
Категорія: 39

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 листопада 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
                головуючої: Крайник Н. П.
суддів: Шеремети Н. О., Цяцяка Р. П.
                при секретарі: Сеньків Х.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника  ОСОБА_1 -  ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду міста Львова від 14 грудня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Таскомбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в: 

       09.10.2015 року ПАТ «ВіЕс Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило стягнути з відповідачів солідарно на користь ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованість за кредитним договором від 17.06.2008 року у розмірі 90 061,98 дол.США, що по курсу НБУ становить 1 904 580,58 грн. та судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 29 177,70 грн.
       В обґрунтування позовних вимог товариство покликалося на те, що 17.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Електрон Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №KF50096, згідно якого банк надав відповідачу кредит в сумі 150 000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення не пізніше 16.06.2028 під 12,0 % річних.
       З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором було укладено договір поруки № РО 94461 від 17.06.2008 року, поручителем за яким виступає ОСОБА_3 .
       Оскаржуваним рішенням позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором №КF 50096 від 17.06.2008 року у розмірі 90 061,98 (дев`яносто тисяч шістдесят один долар США, 98 центів), що по курсу НБУ станом на 05.10.2015 року становить 1 904 580 (один мільйон дев`ятсот чотири тисячі п`ятсот вісімдесят ) грн. 58 коп. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 29 177,70 грн. 
       Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .
       Вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з неповним з`ясуванням усіх обставин справи. 
       Зазначає, що судом першої інстанції не було належним чином повідомлено відповідача ОСОБА_1 та її представника про продовження розгляду даної справи після 07.08.2018 року. Таким чином, судом першої інстанції при постановлення оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права, зокрема ст.130 ЦПК України, оскільки в матеріалах справи відсутні докази вручення судової повістки відповідачу, що свідчить про неналежне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи. Зазначає, що районний суд, не виконавши вимоги процесуального закону про повідомлення сторони про розгляд справи, порушив її право на захист. Крім того, вирішуючи спір по суті, судом першої інстанції не досліджено достовірність наданих ПАТ «ВіЕсБанк» доказів на отримання частини кредиту на суму 10 000 дол. США та не надано правової оцінки розміру заборгованості.
       Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
       У судове засідання, призначене на 02 листопада 2020 року, особи, які беруть участь у справі, не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, тому колегія суддів вважає, що розгляд справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України слід проводити без їх участі та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. 
       Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів. 
       Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
       Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
       Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. 
       Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором (ст.612 ЦК України).
       У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (ст.554 ЦК України). Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (ст.554 ЦК).
       Встановлено, що 17.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Електрон Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №KF50096, згідно якого банк надав відповідачу кредит в сумі 150 000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення не пізніше 16.06.2028 під 12,0 % річних.
       Згідно з п.5.2.1 кредитного договору - позичальник зобов`язаний повернути банку отриманий кредит в повному обсязі, в строк та у порядку, встановлених кредитним договором.
       Згідно п.6.2 кредитного договору за несвоєчасне повернення кредиту або його частини, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, обрахованої від суми боргу за кожен день прострочення виконання.
       Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 порушила зобов`язання по кредитному договору, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків.
       Згідно розрахунку заборгованості, проведеного позивачем, станом на 05.10.2015 року, сума боргу за кредитом становить 90 061,98 доларів США, що по курсу НБУ станом на 05.10.2015 року становить 1 904 580,58 грн, з яких: 79 545,81 доларів США заборгованості за кредитом, 8730,43 доларів США заборгованості за процентами, пеня станом на 05.10.2015 року становить 1 785,74 долари США. 
       Повідомленням - вимогою від 12.08.2015 року позивач звертався до відповідачів про дострокове повернення усієї суми кредиту протягом 30 днів, але не пізніше, ніж через 45 календарних днів з  дня направлення  вимоги, у разі неповернення ними заборгованості у зазначений у вимозі строк відповідачів попереджено про стягнення заборгованості в судовому порядку (а.с.15.16). 
       З огляду на те, що відповідач ОСОБА_1 прострочила погашення поточних платежів по кредиту та нарахованих відсотках, у зазначений у вимозі строк відповідачі кредит не повернули, суд прийшов до вірного висновку, що заборгованість за кредитним договором в сумі 90 061, 98 доларів США, яка розрахована позивачем з врахуванням зміни строку виконання зобов`язання, підлягає стягненню в користь позивача солідарно з відповідачів, оскільки доказів на спростування позовних вимог такі не надали.
       Як вбачається з п.1 Договору про прощення боргу за кредитним договором № KF 50096 від 16 червня 2008 року, укладеного між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 , долученого до матеріалів справи в ході розгляду справи апеляційним судом, сторони домовились, що підписанням цього договору припиняються зобов`язання боржника за кредитним договором № KF 50096 від 16 червня 2008 року шляхом прощення кредитором залишку боргу з урахуванням усіх змін та доповнень до договору.
       Разом з тим, наведене, на думку колегії суддів, не може бути підставою для скасування ухваленого у справі рішення, та такий договір (про прощення боргу) може бути пред`явлений відповідачами на спростування наявності заборгованості за кредитом на стадії виконання судового рішення.
       Враховуючи, що оскаржуване рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.
       Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
       Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. 
Отже, враховуючи наведені вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення у даній справі, призначеній до розгляду на 02 листопада 2020 року, є дата складення повного тексту постанови - 12 листопада 2020 року.
       Керуючись ч. 5 ст. 268,ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -
  п о с т а н о в и в:   
       
       Апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 -  ОСОБА_2 залишити без задоволення.
               Рішення Залізничного районного суду міста Львова від 14 грудня 2018 року залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
       Повний текст постанови складено 12 листопада 2020 року.

Головуючий:         Крайник Н. П. 

Судді:                Шеремета Н. О.

                                                                               Цяцяк Р. П.