Дата документу 07.10.2020 Справа № 337/4175/19

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
Єдиний унікальний № 337/4175/19 Головуючий у 1 інстанції 
№ провадження 22-ц/807/2449/20 Гнатик Г.Є.
Доповідач: Бєлка В.Ю.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2020 року                                                м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.
Суддів: Крилової О.В.
Онищенка Е.А.                
За участю секретаря: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «УкрСиббанк» - Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована компанія «Фарес» в особі Агабалаєвої Яни Валеріївни на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2020 року у справі за позовом АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, встановлення способу реалізації предмету іпотеки, стягнення судових витрат, 
В С Т А Н О В И В:
У вересні 2019 року АТ «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, встановлення способу реалізації предмету іпотеки, стягнення судових витрат, посилаючись на те, що 22 квітня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 (до зміни прізвища ОСОБА_4 ), укладено договір про надання споживчого кредиту № 11337018000. 
Відповідно до умов кредитного договору, банк надав позичальнику кредит в розмірі 25 200 доларів США в межах ліміту 52600 доларів США. 
Також між ними були укладені додаткові угоди: № 4 від 12.05.2008 року, № 5 від 14.05.2008 року, № 7 від 29.05.2008 року, № 6 від 26.05.2008 року, № 8 від 19.12.2008 року, № 9 від 30.12.2008 року. 
Позичальник зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі згідно з графіком погашення кредиту, але у будь-якому випадку не пізніше 23 квітня 2018 року та сплачувати проценти за користування у розмірі 9,5 % річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений строк, проценти в розмірі подвійної процентної ставки, відповідно до п. 1.3.1 кредитного договору.
Згідно з п. 4.1 укладеного договору, у випадку порушення термінів погашення будь-яких грошових зобов`язань, позичальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту простроченого платежу, розрахованої за кожний день прострочення.
Всупереч умовам кредитного договору, позичальник ОСОБА_1 неналежним чином здійснювала платежі для погашення сум по кредиту та нарахованим процентам, чим порушила взяті на себе договірні зобов`язання.
Станом на 05.09.2019 року заборгованість за кредитним договором та процентами становить 36 762, 28 доларів США; пені – 279 803 грн. 90 коп., з яких: 23 262,98 доларів США - заборгованість по кредиту, 7 421,83 долара США- заборгованість по процентам, 6 077,47 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 212 095 грн. 57 коп. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, 67 708 грн. 34 коп. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за період з 05.09.2018 року по 05.09.2019 року.
В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника за вказаним кредитним договором, між банком та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки № 11337018000 від 22.04.2008 року, за яким в іпотеку передано нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 .
Зазначає, що відповідачі в добровільному порядку заборгованість за кредитним договором не сплачують.
Посилаючись на зазначені обставини просило суд в рахунок погашення заборгованості на користь АТ «УкрСиббанк», що виникла внаслідок невиконання умов договору про надання споживчого кредиту № 11337018000 від 22.04.2008 року, по кредиту та процентам у розмірі 36 762,28 дол. США та по пені у розмірі 279 803,90 грн., з яких: 23 262, 98 дол. США - заборгованість за кредитом, 7 421,83 дол. США - заборгованість за процентами за користування кредитом, 6 077,47 дол. США - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін, 212 095,57 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 05.09.2018 року по 05.09.2019 року, 67 708,34 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 05.09.2018 року по 05.09.2019 року, звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру, загальною площею 51,46 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , встановивши спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії майна оцінки під час проведення виконавчих дій, та стягнути судові витрати по справі.
Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2020 року відмовлено у задоволені позовних вимог.
У апеляційній скарзі представник АТ «УкрСиббанк» - ТОВ «СК «Фарес» в особі Агабалаєвої Я.В. зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом не в повній мірі досліджені всі обставини справи, не надана належна оцінка наданим доказам по справі, не вірно застосовано строк позовної давності. Судом не досліджено належним чином доказ у вигляді розрахунку заборгованості та не встановлено дійсну суму заборгованості за кредитним договором. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги банку задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що вважає оскаржуване рішення суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, зокрема з підстав пропуску банком строку позовної давності. 
Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 22 квітня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (з 21 грудня 2009 року – ПАТ «УкрСиббанк», а з 26 листопада 2018 року – АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_6 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11337018000, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 25 200 доларів США в межах ліміту 52 600 доларів США, з кінцевим строком повернення - 23 квітня 2018 року. Пунктом 1.1 договору визначено, що банк зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти у сумі 52 600 доларів США, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку та умовах, зазначених у цьому договорі. Згідно з умовами підпункту 1.2.2 договору позичальник зобов`язався повернути банку кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, але не пізніше 23 квітня 2018 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту. 
З метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника за зазначеним кредитним договором, між сторонами було укладено договір іпотеки від 22 квітня 2008 року № 11337018003/з від 22 квітня 2018 року передала в іпотеку нерухоме майно – квартиру, загальною площею 51,46 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Буцикіною Л.О. та зареєстрований в реєстрі за № 2255.
Відповідач ОСОБА_1 належним чином умови договору про надання споживчого кредиту не виконувала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 13 жовтня 2015 року становила 24 938 доларів США 88 центів, а також було нараховано пені у розмірі 4772 грн. 40 коп.
Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2015 року було частково задоволено позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, яким зі ОСОБА_1 на користь банку було стягнуто заборгованість по кредиту та процентам у загальній сумі 24 938 доларів США 88 центів, станом на 13 жовтня 2015 року, пеню у розмірі 4 772 грн. 40 коп. та судові витрати.
Станом на 05 вересня 2019 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором та процентами складає 36 762 доларів США 28 центів, заборгованість за пенею складає 279 803 грн. 90 коп., з яких: 23 262 доларів США 98 центів – заборгованість по кредиту, 7 421 долар США 83 центів – заборгованість по процентам, 6 077 доларів США 47 центів – заборгованість по процентам за користування кредитом, 212 095 грн. 57 коп. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, 67 708 грн. 34 коп. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за період з 05 вересня 2018 року по 05 вересня 2019 року. 
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог банку до ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення процентів та нарахованої на них неустойки, нарахованих після зміни строку виконання зобов`язання є безпідставними, а з рештою позовних вимог банк звернувся після спливу строку позовної давності.
Колегія суддів погоджується з даними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2015 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь банку заборгованість за кредитним договором № 11337018000 в розмірі 24 938 доларів США 88 центів, пеню у розмірі 4 772 грн. 40 коп. та судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи викладене, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пені припинилось після пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. 
Також зазначене свідчить про те, що банк реалізував своє право на стягнення заборгованості, що виникла у відповідача шляхом звернення до суду в 2015 році, а тому звернення АТ «УкрСиббанк» до суду з даним позовом є зловживанням правом на захист порушених інтересів, а рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог до позичальника є законним та обґрунтованим. 
Що стосується вимог банку про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на предмет іпотеки – колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про пропуск банком строку для звернення до відповідачки із зазначеною вимогою.
Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. 
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність – це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).
Перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов`язання, яким є строк виконання зобов`язання у повному обсязі (кінцевий строк повернення кредиту й платежів за ним) або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.
Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно).
Таким чином, звернувшись в 2015 році до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з вимогою про стягнення з відповідачки заборгованості за спірним кредитним договором, банк змінив строк виконання зобов`язання, внаслідок чого змінив й початок перебігу строку позовної давності.
Посилання банку в апеляційній скарзі на неправомірну відсутність в оскаржуваному рішенні суду посилань на дослідження вимоги банку про дострокове повернення кредиту від 05 серпня 2015 року, як факту, що пов`язаний з початком перебігу строку позовної давності, колегія суддів не бере до уваги, оскільки, враховуючи вищезазначене рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2015 року, яке набуло законної сили – надання інших доказів щодо даного факту не є необхідним.
Окрім того колегія відхиляє довід апеляційної скарги щодо недослідження судом першої інстанції розрахунків заборгованості, оскільки вважає, що в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суд надав всебічну, об`єктивну та обґрунтовану оцінку всім наявним у справі доказам.
Інші докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.
Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, а тому не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «УкрСиббанк» - Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована компанія «Фарес» в особі Агабалаєвої Яни Валеріївни залишити без задоволення.
Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2020 року в цій справі залишити без змін.
Дата складання повної постанови 12 жовтня 2020 року.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: О.В. Крилова
       
                Е.А. Онищенко