22-ц/804/2565/20 
                                                                                242/3722/15-ц 
                                               
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М             У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2020 року                                                                                                 місто Маріуполь

   справа № 242/3722/15-ц
   провадження № 22-ц/804/2565/20   
      
                  Донецький апеляційний суд у складі: 
  
                           головуючого                                      Пономарьової О.М.,
                           суддів                                                 Зайцевої С.А., Попової С.А., 
                           секретар судового засідання            Грішко С.В.

сторони:
заявник – ОСОБА_1 
заінтересовані особи - ОСОБА_2 , Селидівський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області у складі судді Черкова В.Г. від 26 червня 2020 року, 

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
19 червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на бездіяльність Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), посилаючись на наступні обставини.
Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 22 жовтня 2015 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання дітей. 
Копію постанови про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 не отримував. 
У 2020 році ОСОБА_1 звернувся до Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із заявою про надання копії постанови та про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, на що отримав відмову у зв`язку із оголошенням карантину. 
ОСОБА_1 просив визнати неправомірною бездіяльність Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з ненадання справи виконавчого провадження для зняття копій з матеріалів справи, ознайомлення зі справою; визнати неправомірною бездіяльність Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з ненадання постанови про відкриття виконавчого провадження, як і інших постанов, виходячи з усно заявленого, що розмір аліментів змінено справи виконавчого провадження; зобов`язати Селидівський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надати постанову про відкриття виконавчого провадження, як інші постанови, виходячи з усно заявленого, що розмір аліментів змінено справи виконавчого провадження; стягнути судовий збір з Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 26 червня 2020 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Визнано неправомірною бездіяльність Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з ненадання справи виконавчого провадження для зняття копій з матеріалів справи, ознайомлення зі справою.        
Визнано неправомірною бездіяльність Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з ненадання постанови про відкриття виконавчого провадження, як і інших постанов.
Зобов`язано Селидівський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надати ОСОБА_1 постанову про відкриття виконавчого провадження та інші постанови по справі.
Судове рішення місцевого суду мотивоване тим, що на адресу заявника не надходили будь-які документи, що свідчили б про вжиття передбачених Законом заходів примусового виконання, крім того, його заява про ознайомлення з матеріалами справ залишилася без задоволення, що не заперечується й начальником відділу ДВС у відзиві на скаргу. 
З копії Журналу реєстрації вихідної кореспонденції вбачається, що 20 листопада 2015 року ОСОБА_1 направлена постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення аліментів. 19 червня 2020 р. на електронну пошту направлена копія вказаної постанови, проте доказів про отримання ОСОБА_1 будь-яких копій постанов державного виконавця суду не надано.
Судом встановлено, що державний виконавець порушив вимоги Закону України «Про виконавче провадження» щодо безпідставної відмови боржнику в ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження з посиланням на карантинні обмеження, оскільки він мав можливість ознайомити боржника з матеріалами виконавчого провадження шляхом направлення копій на електронну адресу боржника, та не направленні копій постанов виконавчого провадження боржнику, оскільки виконавцем не надано доказів відправлення постанов відповідно до Закону, що призвело до порушення прав боржника. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі Селидівський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) посилаючись на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга вмотивована наступними обставинами:
Копія постанови про відкриття виконавчого провадження 20 листопада 2015 року направлялась на адресу заявника простою кореспонденцією, оскільки діючий на той час закон не передбачав направлення таких документів рекомендованим листом. 
Скаржнику було відмовлено в ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження на підставі Постанови КМУ №211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби респіраторної хвороби COVID – 19, спричиненої короновірусом SARS-CоV-2».
18 червня 2020 року виконавцем направлено на адресу заявника розрахунок заборгованості по аліментам.
22 червня 2020 року на електрону пошту заявника направлено копію постанови про відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до вимог закону та Інструкції з організації примусового виконання рішень виконавче провадження надається сторонам( їх представникам) для ознайомлення на підставі письмової заяви, в якій зазначаються бажана дата та час ознайомлення. Станом на 09 липня 2020 року письмової заяви від ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження не надходило.

Аргументи інших учасників справи
05 жовтня 2020 року на електрону адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, оскільки в апеляційній скарзі не зазначено, яких саме порушень матеріального та процесуального права припустився суд першої інстанції, які обставини не врахував суд першої інстанції і які висновки суду не відповідають обставинам справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
11 листопада 2015 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа, виданого Селидівським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на дітей. 
20 травня 2016 року винесена постанова про арешт рухомого майна боржника.
29 травня 2020 року до відділу надійшла заява від боржника та документи на підтвердження часткової оплати боргу по аліментам.
Державним виконавцем була сформована довідка-розрахунок заборгованості по аліментам. 
17 червня 2020 року до відділу ДВС надійшла заява боржника про надання постанови про відкриття виконавчого провадження та усна заява про ознайомлення з матеріалами справи. 
У задоволенні заяв про ознайомлення державним виконавцем було відмовлено через карантинні заходи. 
18 червня 2020 р. на адресу боржника направлено довідку-розрахунок заборгованості по аліментам, а 22 червня 2020 р. на електронну пошту боржника направлена постанова про відкриття виконавчого провадження.
Доказів про отримання ОСОБА_1 будь-яких копій постанов державного виконавця суду не надано.

Рух справи в апеляційній інстанції
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 липня 2020 року визначений склад суду: Пономарьова О.М. (суддя-доповідач), Мальцева Є.Є., Ткаченко Т.Б.
Ухвалою апеляційного суду від 21 липня 2020 року справу повернуто до Селидівського міського суду Донецької області для належного оформлення.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25 серпня 2020 року визначений склад суду: Пономарьова О.М. (суддя-доповідач), Мальцева Є.Є., Ткаченко Т.Б.
Ухвалою апеляційного суду від 27 серпня 2020 року апеляційна скарга залишена без руху для усунення недоліків – сплати судового збору.
Ухвалою апеляційного суду від 24 вересня 2020 року відкрито апеляційне провадження у цій справі.
Ухвалою апеляційного суду від 28 вересня 2020 року справа призначена до судового розгляду за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи.

Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належим чином.
Відповідно до частини 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах апеляційного оскарження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, та застосовані норми права
Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 2016 року), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Верховний Суд України у постанові Пленуму № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» розяснив, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. - і за її межами. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Згідно з ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Аналогічні положення містяться і в ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».
Вілповідлно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права і свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Селидівському міському відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 242/3722/15-ц від 22 жовтня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з 07 вересня 2015 року.
Виконавчий лист пред`явлений для виконання 11 листопада 2015 року стягувачем і 11 листопада 2015 року державним виконавцем, відповідно до положень ст. 17, 19, 20, 25 Закону Украхїни «Про виконавче провадження» (в редакції від 21 квітня 1999 року, чинній на час здійснення вказаних виконавчих дій) винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копії якої 20 листопада 2015 року направлені на адреси сторін виконавчого провадження та суду, що підтверджено журналом реєстрації вихідної кореспонденції за 2015 рік.
Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що діючий на час відкриття виконавчого провадження закон не передбачав направлення постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом, не можна визнати обгрунтованими, оскільки згідно із частиною першою статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21 квітня 1999 року, чинній на час здійснення вказаних виконавчих дій) копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Проте, апеляційний суд дійшов висновку, що відсутні підстави для визнання неправомірною бездіяльностістю відділу державної виконавчої служби щодо не надання заявнику ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавча служба виконала вимоги закону та така постанова направлена на адресу боржника 20 листопада 2015 року.
У справах Рябих проти Росії (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та Пономарьов проти України (заява № 3236/03 від 3 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Заявник в заяві зазначає, що йому відомо, що ухвалювалось рішення про стягнення з нього аліментів, і він передбачав наявність відкритого виконавчого провадження, оскільки за місцем роботи з нього стягувались аліменти, проте з розумним інтервалом часу не цікавився подальшим провадженням у цій справі. У скарзі ОСОБА_1 не зазначив, які саме його права були порушені не отриманням постанови про відкриття виконавчого провадження.
22 червня 2020 року за заявою ОСОБА_1 на його електронну пошту направлена постанова про відкриття виконавчого провадження, тобто на день винесення судом ухвали 26 червня 2020 року ОСОБА_1 отримав постанову про відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції від 2016 року) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Державний виконавець зобов`язаний, крім іншого, надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.
Статтею 19 зазначеного Закону передбачено, що сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.
Відповідно до п.11 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року, № 512/5 сторона виконавчого провадження (її представник) та прокурор як учасник виконавчого провадження можуть знайомитися з матеріалами виконавчого провадження у відповідному органі державної виконавчої служби, офісі приватного виконавця у спеціально визначений для прийому громадян час і в тому обсязі, в якому вони бажають, за усним клопотанням до виконавця.
Сторони виконавчого провадження (їх представники) або прокурор як учасник виконавчого провадження за бажанням можуть ознайомитись із матеріалами виконавчого провадження в інший час. Виконавче провадження надається їм для ознайомлення на підставі письмової заяви, в якій зазначаються бажана дата та час ознайомлення.
Ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження здійснюється у присутності виконавця або помічника приватного виконавця, про що у виконавчому провадженні робиться відмітка із зазначенням дати ознайомлення та підпису особи, яка ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження.
Сторона виконавчого провадження (її представник) та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право робити копії (фотокопії) з документів виконавчого провадження та виписки з них. Вилучення з матеріалів виконавчого провадження будь-яких документів не допускається.
Відділ державної виконавчої служби не заперечує, що 17 червня 2020 року до відділу надійшла заява від боржника про надання постанови про відкриття виконавчого провадження, з його не згодою з розміру заборгованістю по аліментах, а також вимагав ознайомити його з матеріалами виконавчого провадження негайно.
Відмова державного виконавця негайно ознайомити з матеріалами виконавчого провадження у зв`язку з установленим з 12 березня 2020 року по 31 липня 2020 року на території України карантином відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на думку апеляційного суду, не можна вважати неправомірною бездіяльністю відділу державної виконавчої служби.
Як вбачається з встановлених обставин, станом на час постановлення судом ухвали письмової заяви боржника ОСОБА_1 щодо ознайомлення його з матеріалами виконавчого провадження до відділу не надходило.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд доходить висновку щодо необгрунтованості скарги ОСОБА_1 та вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а в задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльність Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) належить відмовити.
Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) задовольнити. 
  Ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 26 червня 2020 року скасувати.
   В задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльність Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відмовити.
   Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 16 жовтня 2020 року.

Головуючий                                                                                   О.М. Пономарьова

Судді                                                                                              С.А. Зайцева 

                                                                                                        С.А. Попова