ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

04 листопада 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/6386/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Щербака А.А.,     
за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні  в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року (суддя 1-ї інстанції Сіпака А.В.) у справі №280/6386/19 за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Агросервіс"  до  Одеської митниці Держмитслужби     про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови в прийнятті митної декларації,- 
ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019р. Товариство з обмеженою відповідальністю     “ТЕХНО-АГРОСЕРВІС” звернулось до суду з позовом до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості №UA 500000/2019/000546/2 від 22.11.2019 та картки відмови відповідача в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 500010/2019/00605 від 22.11.2019.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на приписи Митного кодексу України та зазначає, що позивачем для підтвердження обґрунтованості заявленої у деклараціях митної вартості товару були подані всі документи, передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України. Вказує, що відповідач дійшов хибного висновку про неможливість застосувати для визначення митної вартості інші методи, окрім другорядного, та 22.11.2019 року прийняв рішення про коригування митної вартості товарів, але в зазначеному рішенні відповідач не вказав, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи для підтвердження того чи іншого показника. Наполягає на тому, що при поданні пакету документів не було не лише розбіжностей щодо числового значення товару, який завозиться, а й взагалі    будь-яких розбіжностей, в наслідок чого відповідач не мав права приймати оспорюванні рішення. Таким чином, вважає, що відповідачем неправомірно прийняте рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації.
Ухвалою суду від 16.03.2020 року клопотання Одеської митниці Держмитслужби про заміну відповідача у адміністративній справі №280/6386/19- задоволене та замінено первісного відповідача - Одеську митницю ДФС на - Одеську митницю Держмитслужби (код ЄДРПОУ 43333459).
Рішенням  Запорізького окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року позов задоволено.
Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку Одеською митницею Держмитслужби. 
Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, скаржник просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Скаржник вказує, що за результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, встановлено, що подані декларантом документи, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості товару, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості. З підстав ненадання декларантом  інших документів було прийнято рішення про коригування митної вартості товару з урахуванням цінової інформації, наявної в митному органі та прийнято рішення про коригування митної вартості із застосуванням другорядного методу та оформлена картка відмови у митному оформлені. Зазначає, що судом першої інстанції не надано оцінки таким доводам відповідача.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні. У відзиві зазначив, що судом першої інстанції надано належну оцінку всім доводам та поданим доказам сторін, а також звертає увагу, що відповідачем не було подано суду копію МД, що послугувала прийняттю рішення про коригування митної вартості товару.
Сторони повідомлені про день та час розгляду справи. 
Представник відповідача, особи, що подала апеляційну скаргу, до суду апеляційної інстанції не з`явився.
Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Представник позивача в судовому засіданні доводи відзиву підтримав. Провис у задоволенні апеляційної скарги відмовити.
Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що встановлено, що 09.09.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю “ТЕХНО-АГРОСЕРВІС”, як покупцем та Товариством з обмеженою “АГРІ ІНВЕСТ” (Польща), як продавцем укладено контракт(договір)  від 09.09.2019 року №4 (далі – Контракт).
Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Контракту продавець зобов`язується поставити техніку, супутнє обладнання  та комплектуючі (продукція),  в кількості та в цінах, що визначені у Додатках до Контракту, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію. Загальна вартість Контракту складає 71    300,00 Євро, що еквівалентно 80    000,00 доларів США.
Згідно з умовами вказаного контракту: “п. 2.1 продавець поставляє продукцію на умовах CFR Одеса, що вказується у в Специфікаціях та рахунках, відповідно до Інкотермс -2010.”, “п. 2.3 товар повинен бути готовий до відвантаження не пізніше 05.11.2019 року”, “п.2.4 продавець зобов`язаний надати покупцю: рахунок -3 примірники, нормативно-технічна документація (інструкція з експлуатації), сертифікат походження”, “ 2.5 сплата будь-яких і всіх мит і/або митних зборів, необхідних для здійснення процедур митного очищення покладається на покупця”.
Відповідно до інвойсу від 12.09.2019 № 1 предметом договору є поставка  транспортного засобу (туристичний автобус).
Оплату за транспортування товару від виробника з Китаю до м. Одеси здійснював ТОВ “АГРІ ІНВЕСТ” (Польща) в розмірі 7000,00 доларів США, що входить у вартість придбаного позивачем товару за контрактом №4 від 09.09.2019 року.
З метою здійснення митного оформлення товару, позивач уклав договір доручення від 12.11.2019 року №1211/2019 на надання брокерських послуг та декларування товарів, та декларантом позивача до Митниці було подано митну декларацію UA500010/2019/033475,в якій митна вартість товару визначена за ціною вказаного контракту.
Для здійснення митного оформлення товару позивачем було подано декларацію UA500010/2019/033475, відповідно до якої була заявлена митна вартість  – 71300 євро за курсом валюти 26.83322000 = 1    913    208,59 (графи 45, 47 декларації). Саме із цієї суми позивачем розраховувались митні платежі: 20% мита в сумі 382641,72 грн.,  20% ПДВ в сумі 459313,03 грн. (основою нарахування ПДВ є сума усіх митних платежів: 1    913    208,59 грн. вартості авто + 382641,72 грн. мита + 714,84 грн. акцизу).Таким чином загальна сума платежів, прив`язаних до вартості товару (акциз сплачується в залежності від об`єму двигуна і вартість товару на це не впливає), це – 841954,75 грн. Визначення митної вартості    товару було здійснено за основним (першим) методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Зазначена позивачем митна вартість згідно ч.10    ст.58 Митного кодексу України    включає вартість товару та вартість його доставки. Інших витрат, які підлягають включенню в митну вартість    товару, у позивача не було.
Для підтвердження заявленої митної вартості декларантом надані наступні документи:
зовнішньоекономічний договір (контракт) від 09.09.2019 № 4, інвойс від 12.09.2019 № 1, коносамент від 05.10.2019 № SZZY19090250, ЗВІТ № ТС191107-001 15.11.19, Лист-роз`яснення № Д-19-1115 від 15.11.2019 року, Тальманську розписку № ППК-5 від 19.11.2019 року.
Відповідач при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення (зазначені у ч. 2ст. 53 Митного кодексу України) містять розбіжності:
у наданому сертифікаті про походження товару від 30.10.2019 № 19С3502М4846/00877 зазначено реквізити інвойсу, відмінного від того, що надано до митного оформлення; 
у поданому висновку про вартісні характеристики зазначено, що експерт здійснював огляд КТЗ, який є обов`язковим для здійснення експертизи відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Мін`юсту, Фонду Держмайна від 24.11.2013 № 142/5/2092. Проте, до митного оформлення не надано жодного підтверджуючого документу про здійснення огляду експертом, зокрема акту фізичного огляду; 
згідно наданого інвойсу товар поставляється на умовах CFR Одеса, тобто до обов`язку продавця входить, у тому числі, й оплата фрахту – перевезення товару до порту призначення (Одеса). Проте, у наданому коносаменті зазначено “Freightcollect”, тобто фрахт сплачується в порту призначення вантажоодержувачем;
згідно додатково наданої копії МД країни відправлення одержувачем товару є український суб`єкт ЗЕД., проте згідно додатково наданого інвойсу (зазначеного в копії МД країни відправлення) одержувачем товару є польський суб`єкт ЗЕД, що свідчить про можливо наявні ознаки підробки поданих до митного оформлення документів та інші розбіжності. У зв`язку з цим виникли достатні підстави вважати, що в наданих документах зазначені недостовірні відомості, які потребують уточнення. 
З цих підстав позивачу було  надіслано електронну вимогу про надання (за наявності) додаткових документів для підтвердження митної вартості договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором про поставку, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації виробника товару; висновки про якісні та кількісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованим експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Крім того, зазначено про можливість декларанта за власним бажанням подати додаткові наявні в нього документи для підтвердження заявленої митної вартості товар.
На вимогу митного органу позивачем надано наступні документи: сертифікат про походження товару від 30.10.2019 № 19С3502М4846/00877, копію МД країни відправлення одержувачем товару, копію інвойсу  зазначеного в копії МД країни відправлення та інші наявні у позивача документи, а також 21.11.2019 року листом б/н митний орган було повідомлено, що товариство надало всі наявні в нього документи.
22.11.2019 року митний орган прийняв  рішення про коригування митної вартості товарів №UA500000/2019/000546/2, відповідно до якого митна вартість визначена за ціною договору щодо ідентичних товарів за методом 2А.
Зазначене рішення обґрунтовано тим, що заявлена декларантом митна вартість не ґрунтується на “дійсній вартості” імпортованих товарів, враховуючи положення статті VII ГААТ. У митниці є підстави вважати, що заявлена декларантам митна вартість не ґрунтується на “дійсній вартості” імпортованих товарів, враховуючи положення ст. VII ГААТ. У митниці наявна інформація щодо вищих рівнів митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів які імпортуються (вартість операції) не може бути застосований через те, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, у відповідності до вимог п. 2 ч. 6    ст. 54 Митного кодексу України. Як зазначено у рішенні митна вартість товару, що імпортується, визначена із застосуванням методу за ціною договору щодо ідентичних товарів згідно наявної у митниці інформації згідно з вимогами    ст. 59 Митного кодексу України    використана наявна у митниці інформація щодо ідентичних товарів за методом 2А.
У оформленні МД UA500010/2019/033475 було відмовлено та складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500010/2019/00605.У вищевказаній картці відмови як причину у відмові вказано прийняте митницею рішення про коригування митної вартості. Товар випущено у вільний обіг шляхом надання гарантій відповідно до статті 55 Митного кодексу України.
Вважаючи прийняті відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність оскаржених позивачем рішення та картки відмови, оскільки доводи позивача є обґрунтованими, а відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятих рішень. 
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до частин першої, шостої статті 54 МК України  Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. . Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у тому числі у разі  неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
Частиною 2 ст. 53 МК України визначені документами, які підтверджують митну вартість товарів.
Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
Таким чином з наведених положень випливає, що неподання декларантом документів, зазначених у частині другій - четвертій статті 53 МК України, саме по собі не тягне для нього негативних правових наслідків. Неподання таких документів може тягнути за собою відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю товарів та, відповідно, її коригування лише у тому випадку, коли у органу доходів і зборів будуть обґрунтовані підстави вважати, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.
Судом встановлено, що позивачем були подані документи відповідно до вимог ст. 53 МК України.
Митним органо було виявлено наступні розбіжності, а саме: у наданому сертифікаті про походження товару від 30.10.2019 № 19С3502М4846/00877 зазначено реквізити інвойсу, відмінного від того, що надано до митного оформлення; у поданому висновку про вартісні характеристики зазначено, що експерт здійснював огляд КТЗ, який є обов`язковим для здійснення експертизи відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Мін`юсту, Фонду Держмайна від 24.11.2013 № 142/5/2092. Проте, до митного оформлення не надано жодного підтверджуючого документу про здійснення огляду експертом, зокрема акту фізичного огляду; згідно наданого інвойсу товар поставляється на умовах CFR Одеса, тобто до обов`язку продавця входить, у тому числі, й оплата фрахту – перевезення товару до порту призначення (Одеса). Проте, у наданому коносаменті зазначено “Freightcollect”, тобто фрахт сплачується в порту призначення вантажоодержувачем; згідно додатково наданої копії МД країни відправлення одержувачем товару є український суб`єкт ЗЕД., проте згідно додатково наданого інвойсу (зазначеного в копії МД країни відправлення) одержувачем товару є польський суб`єкт ЗЕД, що свідчить про можливо наявні ознаки підробки поданих до митного оформлення документів та інші розбіжності. У зв`язку з цим виникли достатні підстави вважати, що в наданих документах зазначені недостовірні відомості, які потребують уточнення. 
Судом встановлено, що і зазначалось позивачем митному органу під час митного оформлення, що  у сертифікаті про походження товару від 30.10.2019 № 19С3502М4846/00877 реквізитів інвойсу, відмінного від того, що надано до митного оформлення є наслідком того, що вказаний інвойс був виданий виробником товару до контракту, який укладено між контрагентом позивача ТОВ “АГРІ ІНВЕСТ” (Польща) за контрактом №4 від 09.09.2019 року та безпосередньо виробником товару. Тобто, у сертифікаті про походження товару від 30.10.2019 № 19С3502М4846/00877 правомірно вказаний інвойс від 18.07.2019 (JUL.18,2019) GE2019718, а не інвойс №1 від 12.09.2019 року до контракту №4 від 09.09.2019 року, що укладений між підприємством позивача та ТОВ “АГРІ ІНВЕСТ” (Польща).
Зазначення у коносаменті №SZZY19090250  “Freightcollect” за умови поставки товару  CFR Одеса, пояснюється тим що, вказаний коносамент був виданий перевізником на товар, який безпосередньо навантажувався виробником у Китаї за контрактом, який укладено між виробником товару та ТОВ “АГРІ ІНВЕСТ” (Польща). З додатково наданого митному органу  інвойсу (зазначеного в копії МД країни відправлення) вбачається, що умови контракту ТОВ “АГРІ ІНВЕСТ” (Польща) та виробника передбачають оплату фрахту в розмірі 7000,00 доларів США.  Тобто, за перевезення товару від виробника з Китаю до м. Одеси оплату здійснював ТОВ “АГРІ ІНВЕСТ” (Польща) в розмірі 7000,00 доларів США, що входить у вартість придбаного позивачем товару за контрактом №4 від 09.09.2019 року.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необґрунтованості спірного рішення про коригування митної вартості, враховуючи, що митний орган не виявив розбіжності, що стосуються числового значення оцінюваного товару та не обґрунтував витребування додаткових документів із зазначенням які обставини ці документи повинні підтвердити або спростувати. Крім того, не зазначив підстав неприйняття на підтвердження доводів та спростування сумніву митного органу, поданих документів та пояснень позивача.
За змістом частин 1-3 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Як вбачається зі спірного рішення відповідача від 22.11.2019 року №UA500000/2019/000546/2, митниця обмежилася лише посиланням на номер та дату митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів (МД від 31.05.2019р. №UА112080/2019/015824).
Відповідачем не було подано суду копії такої декларації.
Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.
Саме таке регулювання спірних правовідносин було покладено в основу правового висновку, викладеного Верховним Судом у постановах від 8 лютого 2019 року у справі № 825/648/17 та від 09.09.2020р  у справі №400/3133/18.
З огляду на викладене, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується  висновками суду першої інстанції, що митним органом не доведено правомірність спірного рішення.
Враховуючи викладене, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.
Керуючись ст.ст.  315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.
Рішення  Запорізького окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року у справі №280/6386/19 -  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає оскарженню крім випадків передбачених ст. 328 КАС України. 
                    Повне судове рішення складено 05 листопада 2020року.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак