ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

19 листопада 2020 року 	м. Дніпро	справа № 340/2687/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Головко О.В., Суховарова А.В.,        
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року (суддя суду 1 інстанції Казанчук Г.П.) по справі за позовом ОСОБА_1  до Зибківської сільської ради Онуфріївського району про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Зибківської сільської ради Онуфріївського району, в якому просив:
- визнати протиправним рішення Зибківської сільської ради № 187 від 30.09.2019 р.;
- зобов`язати Зибківську сільську раду Онуфріївського району не пізніше 30 днів з дня набрання рішенням суду законної сили надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в приватну власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 2,0 га за рахунок земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Зибківської сільської ради Онуфріївського району за межами населеного пункту.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що рішенням Зибківської сільської ради Онуфріївського району № 187 від 30.09.2019 відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність з підстав, не передбачених частиною 7  статті 118 Земельного кодексу України.  
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Ухвалюючи рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач довів правомірність відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою оскільки спірною земельною ділянкою, відповідно до рішенням тридцять п`ятої сесії Зибківської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області шостого скликання №288 від 02.07.2015 року «Про використання земель для випасання громадської худоби», користуються усі мешканці села для випасання худоби.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідачем не доведено правомірності прийнятого рішення, оскільки для підтвердження необхідності створення громадських пасовищ, ним не надано розрахунки про потребу в площі земельних ділянок та наявність поголів`я худоби, а також докази замовлення документації із землеустрою.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, зазначає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
В обґрунтування відзиву відповідач зазначає, що земельна ділянка, яку позивач має намір отримати у власність, перебуває у комунальній власності територіальної громади, відноситься до земель загального користування сільськогосподарського призначення та використовується як громадське пасовище.  
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, доводи відзиву на апеляційну скаргу, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1  16.07.2019 року звернувся до Зибківської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтованою площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території відповідача.
Зибківська сільська рада Онуфріївського району Кіровоградської області на двадцять сьомій сесії сільської ради сьомого скликання 30.09.2019 року прийняла рішення № 187, яким відмовлено громадянам села Зибкове, в тому числі й позивачу, у задоволенні заяви, щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.
Рішення мотивоване тим, що місце розташування земельної ділянки, зазначеній у заяві, не відповідає вимогам чинного законодавства, що є підставою для відмови у наданні дозволів на розроблення проектів згідно пункту 7  статті 118 Земельного кодексу України, оскільки земельні ділянки мають цільове призначення землі с/призначення (громадські пасовища), а не землі с/г призначення (для ведення ОСГ), що унеможливлює їх передачу у власність.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1  статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.
Приписами частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. 
У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). 
У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених  статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Пунктом «б» частини 1 статті 121 ЗК України визначено, що  громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара
Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Зазначений перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства є вичерпним.
Підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
До заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, позивач подав: копію паспорта, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, графічний матеріал з зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки.
Як встановлено судом, підставою для прийняття рішення Зибківської сільської ради № 187 від 30.09.2019 р., яким відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність позивачу, став факт, віднесення бажаної  земельної ділянки до земель загального користування, а саме є громадським пасовищем.
Рішенням тридцять п`ятої сесії Зибківської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області шостого скликання №288 від 02.07.2015 року «Про використання земель для випасання громадської худоби» вирішено визначити земельні ділянки сільськогосподарського призначення (пасовища) згідно додатка № 1, № 2, № 3, як такі, що будуть використовуватися громадянами с. Зибкове для випасання громадської худоби, та не погоджувати голові сільської ради висновки про можливість відведення земельних ділянок іншим особам для інших цілей.
Таким чином, відповідно до вищезазначеного рішення, спірна земельна ділянка перебуває у комунальній власності Зибківської сільської ради та використовується для громадського пасовища.
Класифікація видів цільового призначення земель, затверджена  наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року № 548, визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів.
В зазначеному Класифікаторі землі сільськогосподарського призначення поділяються, зокрема на землі, для ведення особистого селянського господарства та на землі для сінокосіння і випасання худоби.
Частиною 2  статті 22 Земельного кодексу України  визначено, що до земель сільськогосподарського призначення належать, зокрема, сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).
Відповідно до пункту «а» частини 3  статті 22 Земельного кодексу України  землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Положеннями статті 34 Земельного кодексу України визначено, що   громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби.
Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, для реалізації запитів територіальної громади, органом місцевого самоврядування - відповідачем (який дій в інтересах всієї територіальної громади) прийнято рішення про створення пасовища для худоби, про що прийняте відповідне рішення №288 від 02.07.2015 року «Про використання земель для випасання громадської худоби».
Отже, призначені для сінокосіння та випасання худоби можуть бути переданні громадянам виключно на умовах користування (в оренду), а спірна земельна ділянка фактично вже передана у користування всієї громади.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що земельні ділянки, яку позивачі бажають отримати у власність для ведення особистого селянського господарства належать до земель загального користування, тобто є загальнодоступними для всіх суб`єктів і не можуть передаватися у приватну власність. Надання дозволу позивачу на розроблення землевпорядної документації відведення у власність земельних ділянок загального користування порушить права інших осіб щодо їх використання, так як ці земельні ділянки виділені для об`єктивної необхідності - загального випасання худоби.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 328,329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров