Номер провадження: 33/813/1063/20
Номер справи місцевого суду: 521/4059/20 
Головуючий у першій інстанції Гранін В.Л. 
Доповідач Кравець Ю. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.10.2020 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І., з участю секретаря судового засідання Гасанової Л.Я.к., представника Одеської митниці ДФС - Кептене Дмитра Андрійовича, розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Петренко Ксенії Олександрівни на постанову судді Малиновського районного суду міста Одеси Граніна В.Л. від 09.07.2020 року,
                                установив

Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 09.07.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого директором ТДВ «КМЗ» м. Кропивницький, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України, та на нього накладено стягнення, передбачене ч.3 ст.470 МК України, у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень. 
Згідно оскаржуваної постанови суду, 28.09.2019 року о 11 год. 09 хв. в зону митного контролю відділу митного оформлення №1 митного поста «Подільськ» Одеської митниці ДФС, з України до Молдови, в`їхав легковий транспортний засіб марки «LAND ROVER FREELANDER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , країна реєстрації Молдова, під керуванням гр. Молдови ОСОБА_2 , в якому в якості пасажира слідував гр. ОСОБА_1 .
Під час здійснення митного контролю встановлено, що відповідно до інформації з розділу АСМО ПІК «Автотранспортні засоби» «облік транспортних засобів в пункті пропуску для автомобільного сполучення», гр. ОСОБА_1 ввіз 16.12.2017 року на митну територію України легковий транспортний засіб «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN № НОМЕР_4 , країна реєстрації Угорщина, через митний пост «Лужанка», пункт пропуску «Лужанка - Берегшурань» в зоні діяльності Закарпатської митниці ДФС в митному режимі «транзит». Тобто, вказаний транспортний засіб ввезений лише з метою транзиту через митну територію України та оформлений із звільненням від сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.
З дати ввезення зазначений автомобіль митний кордон не перетинав та з митної території України не виїжджав. Для продовження строку транзиту особа до митних органів не зверталася, підтверджуючих документів на момент складання протоколу Одеській митниці надано не було. Відповідно до інформації, наявної в розділі «Заяви підприємств та осіб» програми АСМО «Інспектор», відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили чи протиправних дій третіх осіб, видані компетентними органами (установами) та засвідчені в установленому порядку до митних органів надано не було.

Також була проведена перевірка, згідно розділу «Автотранспортні засоби» бази даних ЄАІС ДМСУ, відповідно якої в базі даних ЄАІС ДМСУ відсутня інформація про оформлення транспортного засобу в будь-якому іншому митному режимі чи оформлення на будь-яких митних документах.
Таким чином, на думку митного органу, ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 95 МК України строк транзитного перевезення вищевказаного автомобіля, що перебував під митним контролем та митне оформлення якого не завершено, більше ніж на тридцять діб.
За вказаних обставин, на підставі ст.459, 494 МК України, посадовою особою митниці складено протокол про порушення митних правил, за ознаками ч.6 ст.470 МК України. 
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Петренко К.О. зазначає, що дана постанова винесена з грубим порушенням прав ОСОБА_1 на участь у розгляді справи, висловлювання заперечень та надання доказів на свій захист, оскільки справа була розглянута за його відсутності та без його належного сповіщення про день та час розгляду. Крім того захисник звертає увагу, що судом першої інстанції не враховано, що протокол про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 складено за ч.6 ст.481 МК України а в подальшому направлено на розгляд суду протокол з виправленнями, у якому чорною кульковою ручкою виправлено ч.6 ст.481 МК України на ч.6 ст.470 МК України. Також захисник вважає, що ОСОБА_1 протиправно визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України та накладено стягнення відповідно до ч.3 ст.470 МК України, тобто не в межах санкції статті. Крім того, справи про порушення митних правил, передбачені частинами першою - п`ятою статті 470 МК України розглядаються митними органами. Захисник Драбенко Р.А. звертає увагу на те, що на час ввезення транспортного засобу (подання митної декларації) стаття 470 МК України мала іншу редакцію, яка встановлювала адміністративну відповідальність за порушення строку доставки товарів та транспортних засобів комерційного характеру та дана норма не має зворотної дій в часі та висновок суду про те, що даний вид правопорушення є триваючим, захисник вважає хибним. Адвокат Петренко К.О. наголошує на тому, що ОСОБА_1 за порушення десятиденного строку доставки вказаного транспортного засобу вже притягувався до адміністративної відповідальності, а тому повторне притягнення до юридичної відповідальності одного виду за теж саме правопорушення суперечить ст.61 Конституції України. 
Враховуючи вищенаведене, адвокат Петренко К.О. просить постанову Малиновського районного суду міста Одеси від 09.10.2020 року скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України. 
Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, яке мотивоване тим, що ОСОБА_1 не був сповіщений про час і місце розгляду адміністративної справи, копія оскаржуваної постанови йому не направлялась та про її існування він дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень, у якому вона була оприлюднена вже після закінчення встановленого строку на її апеляційне оскарження.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Петренко К.О. в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду була належним чином повідомлена телефонограмою, клопотань не заявляла.
Апеляційний суд враховує, що адвокат Петренко К.О. 13.10.2020 року зверталася до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи, який було призначено на 16.10.2020 року, у зв`язку з перебуванням її на амбулаторному лікуванні та отриманням медичних процедур. Згідно доданої до клопотання довідки від 07.10.2020 року, термін амбулаторного лікування Петренко К.О. - 7 днів, тобто до 16.10.2020 року. Зазначене клопотання було задоволено судом та розгляд справи було відкладено на 23.10.2020 року.
Крім того, апеляційний суд враховує процесуальну поведінку захисника ОСОБА_1 адвоката Петренко К.О., яка під час розгляду справи судом першої інстанції неодноразово заявляла клопотання про відкладення розгляду справи, та вважає такі дії захисника зловживанням своїми процесуальними правами з метою затягування строків розгляду справи. 
Відповідно до ст. 294 КУпАП неявка в судове засіданні особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформації про належне повідомлення цих осіб.
У зв`язку з цим, враховуючи думку представника митниці, який вважав можливим розглянути справу за наявної явки, враховуючи процесуальну поведінку адвоката Петренко К.О., апеляційний суд вважає можливим здійснити апеляційний розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Петренко К.О.
Заслухавши пояснення представника Одеської митниці ДФС Кептене Д.А., який заперечував проти задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Відповідно до вимог ч.5 ст.529 МК України постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.
Частиною 2 ст.294 КУпАП, встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Відповідно до ст.129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.
Згідно ст.289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.
Апеляційним судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів, що копія оскаржуваної постанови після розгляду справи, який було проведено за відсутністю ОСОБА_1 та його захисника , надсилалася останнім. З урахуванням наведеного строк на апеляційне оскарження постанови судді районного суду підлягає поновленню.
Що стосується доводів апеляційної скарги захисника Драбенка Р.А. про незаконність оскаржуваного рішення, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ст.487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно законодавства України про адміністративні правопорушення.
У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
В силу ст. 486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Статтею 489 МК України визначено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дійшовши висновку про те, що ОСОБА_1 порушив митні правили, передбачені ч.6 ст.470 МК України за кваліфікуючими ознаками: перевищення встановленого строку транзитного переміщення транспортного засобу більше ніж на тридцять діб, та накладаючи відповідне адміністративне стягнення, суд першої інстанції згідно вимог ст.486, 489 МК України належним чином встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частина 6 статті 470 МК України, порушення якої інкримінується ОСОБА_1 , передбачає притягнення до відповідальності за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
З матеріалів справи вбачається, що 28.09.2019 року о 11 год. 09 хв. в зону митного контролю відділу митного оформлення №1 митного поста «Подільськ» Одеської митниці ДФС, з України до Молдови, в`їхав легковий транспортний засіб марки «LAND ROVER FREELANDER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , країна реєстрації Молдова, під керуванням гр. Молдови ОСОБА_2 , в якому в якості пасажира слідував гр. ОСОБА_1 .
Під час здійснення митного контролю встановлено, що відповідно до інформації з розділу АСМО ПІК «Автотранспортні засоби» «облік транспортних засобів в пункті пропуску для автомобільного сполучення», гр. ОСОБА_1 ввіз 16.12.2017 року на митну територію України легковий транспортний засіб «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN № НОМЕР_4 , країна реєстрації Угорщина, через митний пост «Лужанка», пункт пропуску «Лужанка - Берегшурань» в зоні діяльності Закарпатської митниці ДФС в митному режимі «транзит». Тобто, вказаний транспортний засіб ввезений лише з метою транзиту через митну територію України та оформлений із звільненням від сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.
З дати ввезення зазначений автомобіль митний кордон не перетинав та з митної території України не виїжджав. Для продовження строку транзиту особа до митних органів не зверталася, підтверджуючих документів на момент складання протоколу Одеській митниці надано не було. Відповідно до інформації, наявної в розділі «Заяви підприємств та осіб» програми АСМО «Інспектор», відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили чи протиправних дій третіх осіб, видані компетентними органами (установами) та засвідчені в установленому порядку до митних органів надано не було.
Також була проведена перевірка, згідно розділу «Автотранспортні засоби» бази даних ЄАІС ДМСУ, відповідно якої в базі даних ЄАІС ДМСУ відсутня інформація про оформлення транспортного засобу в будь-якому іншому митному режимі чи оформлення на будь-яких митних документах.
Враховуючи вимоги ст.381 МК України, згідно наданих особою документів до митного контролю та митного оформлення, їй дозволено ввозити даний транспортний засіб із звільненням від сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів, лише з метою транзиту через митну територію України.
Згідно із ст.90 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Пунктом 1 частини 1 статті 95 МК України встановлено, що строк транзитного переміщення для автомобільного транспорту становить 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).
Тобто,        вищевказаний транспортний засіб марки «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN № НОМЕР_4 (країна реєстрації Угорщина), необхідно було доставити до митниці ДФС не пізніше 26.12.2017 року.
Відповідно до ч.1 та 5 ст.102 МК України, митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України.
Відповідно до ч.1 ст.321 МК України, товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_1 перевищено встановлений законом строк транзитного перевезення транспортного засобу через митну територію України більше ніж на тридцять діб, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ч.6 ст.470 МК України.
Апеляційний суд погоджується з такими висновками судді районного суду, який з`ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Таким чином, висновок про доведеність вини ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України є законним, обґрунтованим та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Доводи апеляційної скарги адвоката Петренко К.О. про те, що протокол про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 складено за ч.6 ст.481 МК України а в подальшому направлено на розгляд суду протокол з виправленнями, є необґрунтованими, за наступних підстав.
Згідно інформації (відповідно до ч.1 ст.31 МК України), яка міститься в розділі «Переглянути попередні переміщення (Перетин кордону транспортним засобом)» програми АСМО «Інспектор» встановлено, що гр. України ОСОБА_1 , 16.12.2017 року в митному режимі «транзит» ввіз на митну територію України автомобіль марки«VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN № НОМЕР_4 (країна реєстрації Угорщина), що підтверджується витягом з бази «Перетин кордону транспортним засобом» (а.с.6). Також, інспектором митниці про вищевказані обставини та складання протоколу про ПМП №2608/50000/20 за ч.6 ст.470 МК України проінформовано службовою запискою в.о. начальника Одеської митниці ДФС (а.с.3). Крім того, до складання протоколу про ПМП №2608/50000/20, ОСОБА_1 власноручно були надані пояснення, що дійсно ним було ввезено на митну територію України в режимі транзит автомобіль марки «VW Passat» (р/н НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_4 ).
Таким чином, ОСОБА_1 під час складання у відношенні нього протоколу про ПМП №2608/50000/20 та надання ним особистого пояснення було чітко зрозуміло, що ним порушені митні правила передбачені ч.6 ст.470 МК України та апеляційний суд вважає, що під час складання протоколу про порушення митних правил, інспектором митниці було допущено механічну помилку щодо статті Митного кодексу, було виправлено зі ст.481 МК України (перевищення строку тимчасового ввезення або тимчасового вивезення товарів) на ст.470 МК України (недоставлення товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення та документів до органу доходів і зборів призначення).
Крім того, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги захисника про помилковість висновку суду першої інстанції про те, що вказане правопорушення є триваючим, оскільки триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.
Враховуючи, що порушення митних правил, передбачене статтею 470 МК України, є триваючим, то особа, яка вчинила певні дії чи бездіяльність, перебуває у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності), які безперервно порушують закон протягом якогось часу до моменту виявлення такого правопорушення та навіть у разі, якщо особа вже притягалась до відповідальності за порушення ст.470 МК України, апеляційний суд не вважає це притягненням до відповідальності двічі за одне й те саме правопорушення, оскільки обов`язок вивезення транспортного засобу припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку даною особою або припиненням дії відповідної норми закону. Тобто, накладення на особу стягнення за порушення строків транзитного переміщення не звільняє таку особу від обов`язку вивезення транспортного засобу за межі території України.
Більш того, апеляційний суд наголошує на тому, що будучи притягнутим до відповідальності за порушення митних правил, ОСОБА_1 належних висновків для себе не зробив та тривалий час продовжував порушувати закон. 
Доводи апеляційної скарги про те, що на час ввезення транспортного засобу (подання митної декларації) стаття 470 МК України мала іншу редакцію, апеляційний суд вважає хибними, оскільки час набрання чинності статті 470 МК України в новій редакції не впливає на порядок тимчасового ввезення транспортного засобу та обов`язку особи щодо його вивезення у встановлений законом строк. Зазначена норма закону лише встановлює відповідальність за порушення такого порядку в залежності від строку не вивезення транспортного засобу.
Що стосується посилання в апеляційній скарзі на те, що на ОСОБА_1 накладено стягнення відповідно до ч.3 ст.470 МК України, тобто не в межах санкції інкримінованої йому ч.6 ст.470 МК України, апеляційний суд звертає увагу на те, що 29.12.2019 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового порядку застосування статей 470 та 481», в якому встановлено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частинами п`ятою та шостою статті 470 цього Кодексу, виявлених у період з 22 серпня по 31 грудня 2019 року включно, тягне за собою застосування адміністративного стягнення, передбаченого частиною третьою зазначеної статті. Згідно протоколу про порушення митних правил, правопорушення було виявлено 28.09.2019 року, тобто в період зазначений у вищевказаному законі, а тому він застосовується при розгляді даної справи.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що митницею надано достатніх доказів на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, висновки митного органу підтверджуються достовірними даними, тому районний суд дійшов до вірного висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 470 МК України, отже відсутні підстави для скасування або зміни постанови суду.
У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.293, 294 КУпАП, ст. 467 МК України, апеляційний суд,
постановив
Клопотання захисника  ОСОБА_1 - адвоката Петренко Ксенії Олександрівнипро поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду міста Одеси від 09.07.2020 року.        
Апеляційну скаргу захисника  ОСОБА_1 - адвоката Петренко Ксенії Олександрівни- залишити без задоволення. 
Постанову судді Малиновського районного суду міста Одеси від 09.07.2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України, та на нього накладене стягнення, передбачене ч.3 ст.470 МК України, у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень - залишити без зміни. 
Постанова набирає законної сили з дня її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                Ю.І. Кравець