РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2020 року
м. Рівне

Справа № 563/1407/19
Провадження № 22-ц/4815/1227/20

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
               
головуючого судді – Шимківа С.С.,
суддів: –  Боймиструка С.В., Ковальчук Н.М.,
секретар судового засідання – Тхоревський С.О.,

учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Головницька сільська рада,
відповідач – Корецька РДА Рівненської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Корецького районного суду Рівненської області від 10 вересня 2020 року (ухвалене у складі судді Загородько Н.А.) у справі за позовом  ОСОБА_1 до Головницької сільської ради, Корецької РДА Рівненської області про визнання права на земельну частку(пай) в порядку спадкування,-

       в с т а н о в и в :

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Головницької сільської ради, Корецької РДА Рівненської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування.
Позовні вимоги мотивовані тим, що її батько, ОСОБА_2 , працював у колгоспі "ім. Леніна" Корецького району Рівненської області, котрий реорганізовано на підставі рішення Корецької районної ради народних депутатів від 30 березня 1995 року №44 у два КСП - КСП "Головницьке" та КСП ім. Б. Хмельницького. 
У період з 02.01.1995 року батько був членом колективного сільськогосподарського підприємства ім. Б. Хмельницького Корецького району Рівненської області. Вказана обставина стверджується записами трудової книжки колгоспника ОСОБА_2 .. У відповідності до наведених норм Указу Президента України та ст. 5 Земельного кодексу України, в редакції 1990 року, котрий діяв на момент розпаювання земель колективного сільськогосподарського підприємства ім. Б. Хмельницького, ст. 9 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", ОСОБА_2 , як член КСП ім. Б. Хмельницького Корецького району, мав право на земельну частку /пай/. 
Однак, з невідомих причин, при розпаюванні КСП ім. Б. Хмельницького Корецького району, ОСОБА_2 , у списках його членів не значиться, а тому сертифікат на право на земельну частку /пай/ йому не видавався.
Вказана обставина стверджується відповіддю на запит адвоката Януля В.С. відділу у Корецькому району Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області вих. № 29-17-0.26-178/110-19 від 30.09.2019 року. Так, згідно відповіді відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 по КСП ім. Богдана Хмельницького сертифікат не видавався.
ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вона є його дочкою та його спадкоємцем за законом 1-ї черги. Вона прийняла спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_2 та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 04 лютого 2016 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Кострикіним В.Г..
В зв`язку із невключенням ОСОБА_2 у список пайовиків вона звернулася до суду із даним позовом та просить визнати за нею право на спадкове майно – земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Богдана Хмельницького Корецького району Рівненської області, що залишилася після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 10 вересня 2020 року в задоволенні позову  ОСОБА_1  до Головницької сільської ради, Корецької РДА Рівненської області про визнання права на земельну частку(пай) в порядку спадкування – відмовлено.
Покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права,  ОСОБА_1 оскаржила рішення суду в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі покликається на мотиви, доводи та обставини аналогічні наведеним в позовній заяві, що вказані вище.
Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
       Сторони в судове засідання не з"явилися. Вони були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Їх неявка не перешкоджає судовому розгляду. 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 був членом КСП ім. Б. Хмельницького Корецького району Рівненської області з 02.01.1995 року, що підтверджується його трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 26.08.1985 року.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 10.07.2019 року ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Як вбачається з відповіді на запит адвоката Януля B.C. з відділу у Корецькому району Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області вих. № 29-17-0.26-178/110-19 від 30.09.2019 року ОСОБА_2 сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Б. Хмельницького не видавався.
Згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії РВ № 00026 від 12.01.1996 року він виданий КСП "ім. Б. Хмельницького" Головницької сільською радою, у тому, що вказаному власнику землі передається у колективну власність 926,8 гектарів землі в межах згідно з планом.
Відповідно до інформації наданої Корецькою районною ДНК від 09.11.2019 року та № 58251727, 58251747 та інформації наданої приватним нотаріусом Кострикіним В.І. від 30.01.2020 року спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 заведена 19.11.2015 року за заявою ОСОБА_1 , заповіт відсутній.
Згідно частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до пунктів 4, 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України положення зазначеного Кодексу застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила ЦК України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред`явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.
За приписами ст.525, ч.2 ст. 548 ЦК Української РСР 1963 року часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця. Прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини.
Частинами дев`ятою, десятою статті 5 ЗК України 1990 року в редакції чинній на час відкриття спадщини, кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.
Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна та статутом відповідного колективного підприємства. За відсутності спадкоємців переважне право на земельну частку мають члени цих підприємств, кооперативів і товариств.
Згідно з вимогами частини першої статті 22 ЗК України 1990 року, в редакції чинній на час відкриття спадщини, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право.
Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.
Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організація" право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.
Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).
Водночас відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).
Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.
Громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього - додатку до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку.
Спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.
Державний акт на право колективної власності на землю виданий 12.01.1996 року, а ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто спадкодавець за життя не оскаржував та, відповідно, питання про виділення йому земельної частки (паю) і видачу правовстановлюючих документів, які б підтверджували наявність у нього права на земельну частку (пай), за його життя не вирішувалося.
Таким чином, ОСОБА_2 , який не отримав сертифікат на земельну частку (пай) і не був включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, за життя не реалізував свого права на земельну частку (пай).
За таких обставин, обґрунтованими є висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання за ОСОБА_1 права на земельну частку (пай) у порядку спадкування, оскільки позивачем не надано доказів про те, що ОСОБА_2 , як спадкодавець, набув таке право за життя.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду, зокрема, в постанові від 17 березня 2020року, у справі № 396/1683/18-ц.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.
Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а рішення Корецького районного суду Рівненської області від 10 вересня 2020 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий-суддя                                         Шимків С.С.
Судді:                                                                 Боймиструк С.В.
                Ковальчук Н.М.