ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2020 року          м.Дніпро                                                       Справа №  904/4872/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді  Антонік С.Г. (доповідач), суддів  Дарміна М.О., Іванова О.Г.
секретар судового засідання : Логвиненко І.Г.

розглянувши  матеріали справи  з розгляду  апеляційної скарги  Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 26.02.2020 року у справі  № 904/4872/19 (суддя Ніколенко М.О., повне рішення складено 10.03.2020 року)

за позовом  Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро
до  Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область
про  стягнення плати за користування вагонами у розмірі 436 415,28 грн. та збору за зберігання вантажу у розмірі 89 635,08 грн.

ВСТАНОВИВ:
          До господарського суду Дніпропетровської області звернулося Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" з позовом до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення плати за користування вагонами у розмірі 436 415,28 грн. та збору за зберігання вантажу у розмірі 89 635,08 грн.
Рішенням господарського суду позов задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат"  на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" плату за користування вагонами у розмірі 436 415,28 грн., збір за зберігання вантажу у розмірі 89 635,08 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 7  890,76 грн. 
В обгрунтування прийнятого рішення, суд прийшов до висновку, що затримка вагонів сталася з вини відповідача внаслідок того, що відповідач несвоєчасно вивільняв колії станції Терни від вантажу який прибув на його адресу. Відповідно до матеріалів справи, затримка вагонів на станції Терни мала місце з вини вантажоодержувача, яким несвоєчасно забирались вагони на свою під`їзду колію, що призвело до скупченості вагонів на станції. Перевіривши розрахунки плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу суд встановив, що вони зроблені правильно та відповідають вимогам чинного законодавства. 
Не погодившись з рішенням господарського суду, Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.
В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що:
          - суд  при прийнятті оскаржуваного рішення не приділив уваги наявним доводам відповідача у їх сукупності, не було здійснено належного аналізу документального обґрунтування відсутності вини ПРАТ «ПІВНГЗК», що стало наслідком задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі, за відсутності належних на те підстав;
- судом прийнято до уваги та враховано інформацію щодо зайнятості колій на ст. Терни лише на підставі позовної заяви, не зважаючи на те, що дана інформація, в порушення вимог ст. 74 ГПК, не підтверджена жодними доказами;
- позивач у відповіді на відзив вказував, що відповідно до інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України приймання поїздів має проводитись на вільні колії, які призначені для цього технічно - розпорядчим актом;
- має місце відсутність вини відповідача у затримці вагонів на шляху слідування, оскільки відповідно до витягу із технічно - розпорядчого акта станції Терни, затвердженого 15.07.2016 року розпорядженням №Д-04/114 колія 13 призначена для відстою вагонів в той час як 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8 колії є приймально-відправними для приймання вантажних поїздів;
- відповідач був готовий прийняти на свої під`їзні колії спірні вагони, затримані згідно наказу № 861, станом на 12.04.2019 року 13:30 год., а позивач не довів належним чином вину відповідача у затримці вагонів;
- судом першої інстанції взагалі залишено поза увагою, що позивачем не зазначено жодних причин відправлення пізніше затриманих потягів за наказами № 1022, 1023, 1025, раніше потягу, затриманого за наказом № 1026, та не надано доказів вини відповідача у зайнятості колій по станції Терни в періоди, які указує позивач;      
-посилання відповідача на наказ №1026 здійснювалось лише з метою доведення того факту, що у диспетчера була можливість закінчити дію спірних наказів і відправити затримані вагони на станцію призначення, і що для цього була достатня кількість вільних колій, а незабрані відповідачем вагони зі станції призначення жодним чином не перешкоджали доставці інших вагонів;
- судом проігноровано той факт, що затримка позивачем спірних вагонів на підходах до ст. Терни в період з 30.04.2019 23:50 год. за наказами №1022,1023,1025 здійснювалась з причин, шо не залежать від відповідача;
          -суд не врахував, що документи, згідно яких була нарахована плата за користування вагонами за наказами № 861, 1022, 123, 1025 не відповідають дійсним обставинам, тому не мають доказової та юридичної сили;
- суд  не врахував, що плата за користування вагонами за наказами №№ 861, 1022, 1023, 1025 складає 117 617,40 грн. (з ПДВ) (розрахунок було додано до відзиву), а збір за зберігання вантажу за наказами №№ 861,1022,1023,10252 складає 41 264,64 грн. (з ПДВ) (розрахунок було додано до відзиву).
Просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2020 по справі № 904/4872/19 в частині стягнення 367 168,32 грн., з яких 318 797,88 грн. плата за користування вагонами, 48 370,44 грн. збір за зберігання вантажу, та прийняти в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог AT «Українська залізниця» відмовити.
У відзиві на апеляційну скаргу уповноважений представник позивача просить залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення господарського суду без змін. Зазначає, що відповідач не надав жодного документального доказу в обґрунтування відсутності вини в затримці вагонів та викладеного у відомостях ф. ГУ-46 та накопичувальних картках заперечення, яке не підпадає під жоден з випадків звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами, передбачених п.16 Правил користування вагонами та контейнерами. Письмові заперечення представників Комбінату, викладені ними при підписанні відомостей плати та накопичувальних карток, не свідчать, самі по собі, без підтвердження належними та допустимими доказами викладених в цих запереченнях обставин, про недоведеність позивачем позовних вимог. Вважає, що одночасне стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу не є порушенням з боку залізниці. За змістом пункту 15 Договору власник колії сплачує залізниці: плату за користування вагонами згідно Правил користування вагонами та контейнерами за ставками, наведеними у розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги (Тарифного керівництва № 1); збір за зберігання вантажів - у разі затримки їх з причин, залежних від Власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів. Стверджує, що плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу позивачем розраховано на підставі норм чинного законодавства. Розрахунок відповідача, наведений ним у відзиві на позовну заяву та апеляційній скарзі, не містить нормативного обґрунтування та суперечить нормам чинного законодавства. Указує, що позивач навів беззаперечні доводи, надав всі необхідні належні докази в обґрунтування своєї правової позиції, які свідчать про достатність фактичних та правових підстав для нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу. Позиція незгоди відповідача з нарахованою сумою є такою, що не має під собою підґрунтя. Доводи, які відповідач наводить в апеляційній скарзі, спростовуються фактичними обставинами справи та відповідними документальними доказами.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду у складі колегії суддів Антонік С.Г., Дарміна М.О., Іванова О.Г. від 06.04.2020 року відкрите апеляційне провадження у справі № 904/4872/19.
У зв`язку з встановленням на період дії карантинних заходів на території  України тимчасово особливого режиму роботи Центрального апеляційного господарського суду на виконання  Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19»  зі змінами, враховуючи Рекомендації Ради суддів України викладених у листі № 9рс-186/20 від 16 березня 2020 року, на виконання рішення зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду, оформленого протоколом зборів суддів № 1 від 17.03.2020 року та рішення зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду, оформленого протоколом зборів суддів № 3 від 31.03.2020 року  судове засідання для розгляду справи № 904/4872/19 буде призначено додатково ухвалою суду, яку буде надіслано на адресу сторін.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду у складі колегії суддів Антонік С.Г., Дарміна М.О., Іванова О.Г. від 09.09.2020 року апеляційна скарга у справі № 904/4872/19 прийнята до свого провадження.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду у складі колегії суддів Антонік С.Г., Дарміна М.О., Іванова О.Г. від 09.09.2020 року розгляд справи  № 904/4872/19 призначено у судовому засіданні.
Згідно   ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
                Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
                          Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
                    Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог 
апеляційних скарг, приходить до наступного висновку.
Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 14.12.2017р. між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Українська залізниця") в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (залізниця) та Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (власник колії) укладено договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Терни і Рядова регіональної філії Придніпровська залізниця ПАТ "Укрзалізниця" №ПР/М-17-2/14-744/НЮдч (далі - договір).
В пункті 1 Договору зазначено, що згідно з  Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику колії, яка примикає до станції Терни - стрілками №№ 2, 4, 6 у парній горловині станції та до Рядова - стрілкою №8 до колії № VI станції Рядова. Під`їзна колія обслуговується локомотивом власника колії. Межею під`їзної колії є знаки "Межа під`їзної колії", які встановлено: по станції Терни біля маневрового світлофору М10, розташованого на відстані 61,5м від вістряка стрілки №2 станції Терни; маневрового світлофору М8, розташованого на відстані 86,2м від граничного стовпчика стрілки № 4станції Терни; маневрового світлофору М6, розташованого на відстані 147,2м від граничного стовпчика стрілки № 6 станції Терни; по станції Рядова біля вхідного світлофору - Чк, розташованого на відстані (70м від вістряка стрілки №8 станції Рядова.
Розгорнута довжина під`їзної колії складає 268 700 погонних метрів (п.2 договору).
Рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії та Інструкції по сигналізації на залізницях України (п.4 договору).
Відповідно до п. 5 договору, здавання вагонів, для під`їзної колії зі станцій Терни, Рядова здійснюється:
- порожні хопери - через інтервал часу 2,0 години;
- порожні напіввагони для навантаження концентрату залізорудного, обкотишів - через інтервал часу 2,5 години;
- вагони з небезпечними вантажами класу "1ВМ" - не пізніше, ніж через 2 години з моменту-їх прибуття на станцію примикання;
- інші вагони - за повідомленнями, які передає прийомоздавальник вантажу та багажу станції, нарочним прийомоздавальнику власника колії не пізніше, ніж за 2 години до фактичного здавання вагонів, із реєстрацією у Книзі повідомлень, форми ГУ-2. У разі здавання вагонів залізницею власнику колії за його згодою раніше встановленого інтервалу передача вагонів здійснюється поза інтервалом.
Вагони, що прибули на станцію Терни Придніпровської залізниці для Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№1,2,3,4,5,6,7,8,13 станції Терни, за вказівкою чергового по залізничній станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії. Вагони, що прибули на станцію Рядова Придніпровської залізниці для Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№ 3А, 3Б, І, ІІ, 4, 5, VI, 7, 8, 9, 10 станції Рядова, за вказівкою чергового по залізничній станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії (п.6 договору)
Про готовність вагонів до забирання власник колії повідомляє залізницю. Повідомлення передає начальник зміни цеху зовнішнього транспорту (диспетчер зміни, черговий по станції) або диспетчер виробничого відділу УЗТ по телефону відповідальному працівнику станції примикання залізниці не пізніше, ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здачі залізниці, з наступним наданням письмового повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими  наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113  (п.8 договору).
Для під`їзної колії встановлюється загальний термін перебування усіх вагонів - 15,0год (п.12 договору).
Відстань для нарахування збору за подачу, забирання вагонів встановлюється 0 км в обидва кінці (п.13 договору).
Відповідно до п. 14 договору власник колії сплачує залізниці:
- за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними у розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги (Тарифного керівництва №1);
- за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з правилами зберігання вантажів;
- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, які виконує залізниця для власника колії - згідно з діючими нормативними документами.
Збори і плати вносяться на підставі ст.62  Статуту залізниць України  у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії  ЄРЦ.
Цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін, і діє з 23 грудня 2017 року до 23 грудня 2022 року включно (п.19 договору).
В квітні 2019 року за залізничними накладними №№ 40592750, 40592818, 40592800, 40592503, 40592479, 40592438, 40592727, 40592768, 40592784, 40592776, 40592628, 40592131, 40592404, 40592719, 40592735, 40592651, 40592099, 40592198, 40592511, 40592446, 40592594, 40592560, 40592115, 40592107, 40592677, 40592552, 40592164, 40592420, 40592685, 40592578, 40592180, 40592156, 40592362, 40592123, 40592701, 40592412, 40592669, 40592644, 40592149, 40592081, 40592586, 40592693, 40592529, 40592495, 40592487, 40592743, 40592610, 40592172, 40592792, 40592537, 40592461, 40592453, 40592297, 40592545, 40592636, 40592602; 59898, 59899, 59900, 59901, 59902, 00000695, 00000696, 00000697, 00000698, 00000694, 00000691, 00000687, 00000686, 00000688, 00000692, 484584, 484592, 484550, 484576, 484543, 484501, 484519, 484535, 484527, 484477, 484493, 484485, 484451, 484469, 00000684, 00000693, 00000690, 00000689, 00000683, 00000685, 000189,  53147,  53146,  052001,  051995,  00000726,  00000708,  00000724,  00000725,  00000712, 00000721, 00000720, 00000719, 00000718, 00000727, 52578, 52579, 52580, 52581, 52582, 52583, 52584,  52916,  52917,  52918;  40139552, 40139545, 40139560;  96472558,  96472560,  96472554, 96472551, 96472553, 96472559, 96472537, 96472536, 96472534, 96472535, 37986, 38131, 38125, 38130, 38124, 38123, 38129, 38128, 38127, 38126, 38055, 37987, 38056, 37988, 38057, 38058; 51218, 51199, 51766, 35699, 35698, 35700, 000188, 96472568, 96472567, 96472024, 96472973, 96472972, 96472971, 96472974; 40139578, 40139586, 40609695, 40609703, 40579476, 40579419, 40579484, 40579377, 40579435, 40579468, 40579443, 40579344, 40579385, 40579401, 40579369, 40579450, 40579427, 44273233, 44273225, 45451408, 45376217, 45348596, 44327005, 44327013 залізницею прийнято до перевезення на адресу відповідача завантажені та порожні власні вагони.
На шляху прямування, відповідно до вимог пунктів 9, 10 розділу III Правил користування вагонами та контейнерами (надалі - Правила), затверджених наказом Міністерства транспорту України 25.02.1999 № 113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за № 165/3458, дані вагони було затримано на підставі наказів № 861 від 12.04.2019, № 1022 від 29.04.2019, № 1023 від 29.04.2019, № 1025 від 29.04.2019 через скупчення вагонів на станції Терни, які прибули на адресу ПАТ “Північний ГЗК” і несвоєчасного вивільнення останнім колій від вантажу.
За фактом неприйняття вантажу відповідачем (одержувачем) на свою під`їзну колію, станціями затримки Рядова, Грекувата у порядку передбаченому п. 9, 10 розділу III Правил, складено відповідні акти про затримку вагонів форми ГУ-23а № 14 від 12.04.2019, № 190 від 29.04.2019, № 191 від 01.05.2019, № 191 від 29.04.2019, № 192 від 01.05.2019, № 192 від 29.04.2019, № 190 від 01.05.2019, акти загальної форми ГУ-23 № 34 від 12.04.2019, №148 від 29.04.2019, № 149 від 29.04.2019, № 150 від 29.04.2019.
На виконання абз.4 п.10 розділу ІІІ Правил, відповідні повідомлення про затримку вагонів вручено станцією призначення представникам відповідача на протязі двох годин після його отримання.
За весь час затримки вагонів з вини вантажовласника нараховано плату за користування вагонами за відомостями ф. ГУ-46 №№06069801, 02059222, 02059045, 03059233, 04059049, 03059228, 02059227, 03059048, 03059047, 04059234, 08059236, 05059051, 09059054, 08059055, 06059231, 04059229, 06059050, 07059053, 05059230, 05059052 та збір за зберігання вантажу за накопичувальними картками ФДУ-92 №№17059016, 14059015, 07069026. 
Відомості плати за користування вагонами та накопичувальні картки працівниками ПАТ “Північний ГЗК” було підписано із запереченнями: 
- за наказом № 861: “З нарахованою сумою 6    991,60 грн. збору за зберігання по акту форми ГУ-23-а № 14 не згодні у зв`язку із штучною затримкою. Станом на 12.04.2019 з 13:30 год. до 12.04.2019 20:30 год. на приймально-відправних коліях 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 станції Терни не було затриманих вагонів за АЗФ, а 8 колія для руху потягів - закрита у зв`язку із ремонтними роботами”;
- за наказами № 1022, 1025: “З нарахованою сумою за накопичувальною карткою не згодні у зв`язку із штучною затримкою. Щодо актів форми ГУ-23-а № 190, 192. По станції Рядова затримано потяг згідно наказу № 1026 з 30.04.2019 о 01:05 год. до 30.04.2019 о 23:50 год. А потяг № 3047 індекс 4568-082-4573, затримка якого почалась раніше (29.04.2019 об 11:05 год. за наказом № 1022), було затримано по станції Рядова ще 14 год. 35 хв. до 01.05.2019 о 14 год. 25 хв. та потяг № 1477 індекс 3700-319-4573, затримка якого почалась 29.04.2019 о 21:30 год. (наказ № 1025), було затримано по станції Рядова ще 04 год. 10 хв. до 01.05.2019 о 14:00 год.;
- за наказом № 1023: “З нарахованою сумою за накопичувальною карткою не згодні у зв`язку із штучною затримкою. Щодо акту форми ГУ-23-а № 191. По станції Рядова затримано потяг згідно наказу № 1026 з 30.04.2019 о 01:05 год. до 30.04.2019 о 23:50 год. А потяг № 3031 індекс 4568-081-4573, затримка якого почалась раніше (29.04.2019 об 11 год. 07 хв. за наказом № 1023), було затримано по станції Рядова ще 17 год. 40 хв. до 01.05.2019 о 17 год. 30 хв.
В пункті 5 договору зазначено, що здавання порожніх вагонів для під`їзної колії по станції Терни, Рядова здійснюється через інтервал часу 2 години. Повідомлення про прибуття власних вагонів на адресу ПАТ "Північний ГЗК" зареєстровані у Книзі повідомлено ф.ГУ-2. Тож, не пізніше 2 годин після отримання повідомлення про прибуття на його адресу власних вагонів, відповідач повинен був їх забрати на свою під`їзну колію з передавальних колій, які є приймально-відправними. 
Внаслідок того, що відповідач несвоєчасно вивільняв колії станції Терни від вантажу який прибув на його адресу - спричинив ситуацію з якої залізниця не мала можливості виконати свої зобов`язання за договором на перевезення по накладним і довести власні вагони на станцію призначення його одержувачу - ПАТ "Північний ГЗК". При цьому, через затримку вагонів, на станції призначення і на підході до неї, з вини комбінату була знижена пропускна спроможність для перевезення і інших поїздів.
Відповідно до положень частини 5            статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями частини другої статті            908            та статті            920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.
Згідно ст.71  Статуту залізниць України,  затвердженого      Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457, з подальшими змінами (далі - Статут), взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).
Відповідно до статті 46 Статуту, одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.
Згідно з ст.36 Статуту у разі виникнення ускладнень на станції у зв`язку з несвоєчасним вивантаженням і вивезенням вантажів начальник залізниці має право збільшувати розмір збору за їх збереження до двократного розміру
Статтею 119  Статуту залізниць України    встановлено, що     за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.
Пунктами 3, 6, 8 - 10, 12, 13 Правил користування вагонами і контейнерами, затвердженими  наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 за № 113, передбачено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6)…
Час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Номерному обліку часу користування підлягають усі вагони і контейнери, подані під вантажні операції на місцях загального користування, а на місцях незагального користування - вагони і контейнери парку залізниць України й інших держав, передані на під`їзні колії або орендовані ділянки колій (п.6).
Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.
У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери (п.8).
Про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ (додаток 4). Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці (п.9).
Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією.
Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" (додаток 5) до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення.
Акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів.
Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником) (п.10).
Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника.
Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.
Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів (п.12).
Плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці (п.13).
Відповідно до абзацу третього пункту 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених            наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644            (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 864/5085), усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.
Згідно з п. 5, п. 8 Правил, зберігання вантажів (статті 12, 46 Статуту), затверджених  Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, якщо одержувач не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені статтею 46 Статуту, з нього стягується плата за зберігання вантажу, встановлена тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу. Збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).
Термін безоплатного зберігання обчислюється:
якщо на станції призначення вивантаження здійснюється засобами: залізниці - з 24-ої години дати вивантаження вантажів; одержувача - з 24-ої години дати подавання вагонів під вивантаження;
при переадресуванні - після двох годин з моменту повідомлення про прибуття вантажу;
при затримці - з моменту затримки.
Матеріалами справи підтверджується, що    прийняті до перевезення позивачем вагони були затримані на підходах до станції призначення Терни  через скупченість вагонів на станції призначення внаслідок несвоєчасного забирання з колій станції одержувачем вантажів, які вже прибули на його адресу, тобто з вини відповідача.
Факт накопичення вагонів на станції призначення підтверджується актами форми ГУ-23, в яких вказано час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери. 
  Станцією призначення Терни було вчасно повідомлено відповідача про затримку вагонів, що підтверджується повідомленнями, які  перелічені у книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження станція Терни.
Розрахунки плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу здійснені позивачем правильно, відповідно до вимог чинного законодавства.
  Враховуючи наведені вище норми права та обставини даної справи, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.
Підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.
Доводи скаржника стосовно того, що господарським судом не здійснено аналіз зайнятості колій на ст. Терни і, що відповідач був готовий прийняти на свої під`їзні колії спірні вагони, затримані згідно наказу № 861, станом на 12.04.2019 року 13:30 год. визнані колегією суддів безпідставними.
Так, як вбачається з матеріалів справи, 12.02.2019 за наказом №861, який видано  о 02:36 вагони з вантажем прибули на ст.Грекувата 11.04.19р. о 19-25. На час прибуття на ст.Грекувата та видачі наказу, скупчення вагонів на ст.Терни підтверджується актами ф. ГУ-23 №№ 1126/1090, 1145/1043, 1101/1095, 1103/1096, 1113/1089
При цьому, залізниця не мала можливості доставити спірні вагони на станцію призначення, з огляду на знаходження на її коліях вагонів, що прибули на адресу відповідача раніше та своєчасно не забиралися ним на свою під`їзну колію.
Також не приймаються до уваги твердження скаржника про те що позивачем не зазначено жодних причин відправлення пізніше затриманих потягів за наказами № 1022, 1023, 1025, раніше потягу, затриманого за наказом № 1026, та не надано доказів вини відповідача у зайнятості колій по станції Терни в періоди, які вказує позивач у зв`зку з наступним.
Як вбачається з Інструкції оформлення затриманих поїздів на підходах до станції призначення на Придніпровській залізниці (п.12) та п.11 Порядку оформлення затриманих поїздів, що складаються з завантажених вагонів, порожніх власних (орендованих) вагонів і вагонів власності державних вагонних компаній з ознакою "УТЛЦ" на підходах до станції призначення на Криворізькій дирекції залізничних перевезень при поновленні приймання вагонів вантажовласником, зі станції затримки у першу чергу повинні відправлятись вагони, які вказані у заявці вантажовласника, з урахуванням поїздної обстановки на дільниці, а за відсутності заявки -     враховувати можливість відправлення вагонів, які були затримані першими.           
Водночас, п. 12 вищезгаданої Інструкції не містить імперативної норми, яка б зобов`язувала Позивача відправляти затримані на підходах вагони першочергово.
Обов`язок залізниці враховувати наявність чи відсутність проміжків часу, протягом яких та чи інша колія ставала вільною, та час знаходження вагонів під технологічними операціями вагонів при видачі наказу про затримку не передбачений.
Визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затримані вагони відноситься до технології роботи залізниці. Черговий по станції зобов`язаний забезпечити наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів (п. 16.4. Правил технічної експлуатації  залізниць  України).
Крім того, поїзний диспетчер при наявності вільних колій станції призначення надає пріоритет у перевезенні вантажів, які йдуть за графіком руху, з метою уникнення відповідальності залізниці від штрафу за прострочення в доставці вантажу. Затримані вагони не є графікованими, матеріали справи не містять заявки Відповідача про першочергове відправлення вагонів, затриманих за наказами №№ № 1022, 1023, 1025.
Таким чином, підготовка  залізницею  на коліях станції порожніх власних вагонів під навантаження – звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту  залізниць  України, положеннями Договору та ЕТП, у той час як не забирання Відповідачем вагонів, що простоювали на коліях станції призначення за актами ф. ГУ-23, є порушенням вимог ст. ст. 46,47 Статуту  залізниць  України, п. п. 33,34 Правил видачі вантажів, чого Відповідачем спростовано не було.
За наведених обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Рішення суду слід залишити без змін.
Витрати з судового збору покласти на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.  123, 129, 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу   приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат"   залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2020р. у справі № 904/4872/19 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту постанови. 
Повний текст постанови складено 12.10.2020
Головуючий суддя                                                        С.Г. Антонік
                                                                                                                                                                                                                                                                                                         Суддя                                                                                                                            М.О.Дармін

Суддя                                                                                     О.Г.Іванов