ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 711/2079/20                                                  Головуючий у 1-й інстанції:  Бабич А.М. 
                                                                                                  Суддя-доповідач:  Василенко Я.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  24 грудня 2020 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого                                        Василенка Я.М.,
суддів                                                  Ганечко О.М., Кузьменка В.В., 

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу комунального закладу «Золотоніська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат Черкаської обласної ради» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 у справі за адміністративним позовом комунального закладу «Золотоніська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат Черкаської обласної ради» до управління Держпраці у Черкаській області про скасування рішення, -
                                                В С Т А Н О В И В:
Комунальний заклад «Золотоніська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат Черкаської обласної ради» звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив: 
- скасувати постанову управління Держпраці у Черкаській області від 10.03.2020 № ЧК687/1448/АВЧК69/П/1448/ЗБ/ІП-ФС-09 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням комунальний заклад «Золотоніська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат Черкаської обласної ради»  звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що на підставі наказу відповідача від 17.12.2019 № 1298-Н та направлень від 17.12.2019 № 1248 для здійснення заходу державного контролю у період з 19.12.2019 до 03.01.2020 інспектор ОСОБА_1 провела 24.12.2019 інспекційне відвідування позивача, за результатами якого склала акт від 24.12.2019 № ЧК687/1448/АВ (далі - акт від 24.12.2019). 
У вказаному акті від 24.12.2019 зафіксоване порушення комунальним закладом «Золотоніська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат Черкаської обласної ради» вимог ч. 1 ст.ст. 116, 117 КЗпП України щодо невиплати в день звільнення його працівника - ОСОБА_2 всіх належних їм сум коштів із заробітної плати та компенсації середнього заробітку за весь час такої затримки. Зокрема, наказом від 09.09.2019 № 99-к/ос позивач звільнив ОСОБА_2 з посади заступника директора з виховної роботи. Документи, що підтверджують виплату їй розрахункових коштів у день звільнення на час проведення інспекційного відвідування відсутні. 
10.01.2020 відповідач видав позивачу припис від 10.01.2020 № ЧК 687/1448/АВ/П (далі - припис), яким зобов`язав директора Золотоніської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Черкаської обласної ради ОСОБА_3 у строк до 03.02.2020 усунути вказані вище порушення.
На підставі наказу від 05.02.2020 №76-Н та направлення від 05.02.2020 № 76 головний інспектор ОСОБА_1 повторно здійснила позапланову перевірку позивача, предметом заходу якої було виконання вимог вказаного вище припису. У результаті такої перевірки інспектор ОСОБА_1  склала акт від 06.02.2020 №ЧК 687/1448/АВЧК69/П/1448 (далі - акт від 06.02.2020), яким зафіксовано, що порушення не усунені.
10.03.2020, керуючись ст. 259 КЗпП України, ст. 53 Закону України "Про зайнятість населення", ч. 3 ст. 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509, та  на підставі абз. 9 ч. 2, ст. 265 КЗпП України відповідач виніс постанову № ЧК687/1448/АВЧК69/П/1448/ЗБ/ІП-ФС-09 про накладення на позивача штрафу уповноваженими посадовими особами в сумі 4 723, 00 грн. за невиконання вимог припису щодо невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в день звільнення, при відсутності спору про їх розмір, не виплачується середній заробіток за весь час затримки до дня фактичного розрахунку, чим порушено вимоги ч.1 ст.117 КЗпП України.
Крім того, відповідач притягнув керівника позивача до адміністративної відповідальності згідно з КУпАП на підставі постанови від 13.02.2020 № ЧК687/1448/АВ-ЧК69/П/1448/ПТ/ПС.
Вважаючи постанову управління Держпраці у Черкаській області від 10.03.2020 № ЧК 687/1448/АВЧК69/П/1448/ЗБ/ІП-ФС-09 про накладення штрафу протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. 
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскільки позивач в день звільнення ОСОБА_2 з посади заступника директора з виховної роботи всупереч вимог ч. 1 ст. 116, ч.1 ст. 117 Кодексу законів про працю України не виплатив ОСОБА_2 всі суми, що належать їй при звільненні, а саме середній заробіток за час затримки до дня фактичного розрахунку, то висновки відповідача про порушення комунальним закладом «Золотоніська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат Черкаської обласної ради» вимог законодавства про оплату праці є обґрунтованими.
Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення, судом порушено правильність застосування норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі.
Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.
Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (далі - Положення №96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Згідно з підп. 54 п. 4 Положення № 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань накладає у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Держпраці.
Згідно з п. 7 Положення № 96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Відповідно до Положення про управління Держпраці, затвердженого у новій редакції наказом Держпраці від 03.08.2018 № 84 (далі - Положення № 84), управління Держпраці у Черкаській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці та відповідно їй підпорядковується.
Згідно з підп. 5 п.4 Положення № 84 управління Держпраці у Черкаській області відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі, їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.
Відповідно до абз. 3 п.1 Положення № 84 повноваження управління Держпраці у Черкаській області поширюються на територію Черкаської області.
Відповідно до підп. 50 п.4 Положення № 84 управління Держпраці у Черкаській області накладає у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб управління Держпраці.
Згідно з підп. 5 п.6 Положення № 84 управління Держпраці у Черкаській області для виконання покладених на нього завдань має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, нагляд та контроль за дотриманням якого віднесено до повноважень управління Держпраці.
Відповідно до ст.259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) Державна служба України з питань праці має реалізовувати державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Частиною другою статті 265 КЗпП України передбачено відповідальність юридичних та фізичних осіб-підприємців, які використовують найману працю, за порушення вимог законодавства про працю.
Відповідно до абзацу 9 частини 2 статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу у разі порушення інших вимог законодавства про працю, крім передбачених абзацами другим - восьмим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати за кожне таке порушення
Зазначені штрафи є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.
Штрафи, зазначені у частині другій статті 265 КЗпП України, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України, визначений Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 (зі змінами та доповненнями) (далі - Порядок № 509).
Відповідно до абзацу І пункту 2 Порядку № 509 штрафи накладаються головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту).
Згідно з положеннями абзацу 4 вказаного пункту штрафи можуть бути накладені, у тому числі, на підставі акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису.
Правовою підставою для накладення на юридичних та фізичних осіб-підприємців, які використовують найману працю, штрафу за абзацом 9 - частини 2 статті 265 КЗпП України є порушення інших вимог законодавства про працю, крім передбачених абзацами другим - восьмим частини 2 статті 265 КЗпП України.
У період з 19.12.2019 по 24.12.2019 посадовою особою управління Держпраці у Черкаській області, на підставі наказу від 17.12.2019 № 1298-Н «Про проведення інспекційного відвідування Золотоніської спеціальної загальноосвітньої школи - інтернату Черкаської обласної ради» та направлення від 17.12.2019 № 1248, здійснено інспекційне відвідування позивача на предмет додержанням законодавства про працю в частині оплати праці.
За результатами інспекційного відвідування складено акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю, від 24.12.2019          № ЧК 687/1448/АВ, в якому зафіксовано порушення закладом освіти вимог законодавства про оплату праці, зокрема, частини 1 статті 117 КЗпП України.
Так, інспекційним відвідуванням встановлено, що наказом позивача від 09.09.2019 № 99-к/ос 09.09.2019 ОСОБА_2 звільнено з посади заступника директора з виховної роботи. Документи, що підтверджують виплату ОСОБА_2 розрахункових коштів у день звільнення на час проведення інспекційного відвідування відсутні. В день звільнення, у порушення вимог частини 1 статті 116 КЗпП України, закладом освіти ОСОБА_2 не виплачені всі суми, що належать їй при звільненні. При цьому, адміністрацією закладу порушено вимоги частини 1 статті 117 КЗпП України, а саме: не виплачено середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку.
На виконання вимог пункту 26 Порядку № 823 (у редакції, що діяла до 31.12.2019), у зв`язку з неможливістю особистого вручення, 2 (два) примірники акту інспекційного відвідування від 24.12.2019 № ЧК 687/1448/АВ 24.12.2019 направлено на адресу позивача рекомендованим листом з описом документів у ньому. Надіслані для підписання примірники акту інспекційного відвідування від 24.12.2019 № ЧК 687/1448/АВ, позивач отримав 27.12.2019, що підтверджується відміткою у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, а також інформацією веб - сайту AT «Укрпошта» щодо відстеження рекомендованого поштового відправлення.
Водночас, у зв`язку з ненадходженням від позивача протягом 7 (семи) робочих днів з дня відправлення підписаного примірника акту інспекційного відвідування від 24.12.2019 № ЧК 687/1448/АВ, інспектором праці складено акт про відмову від підпису від 09.01.2020 № ЧК 687/1448/АВ-ВП.
З огляду на викладене, твердження апелянта про недотримання інспектором праці процедури вручення акту інспекційного відвідування від 24.12.2019 № ЧК 687/1448/АВ не відповідає дійсності та спростовується наявними в матеріалах інспекційного відвідування доказами.
Відповідно до частини 7 статі 7 Закону України від 05.04.2007 № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон України № 877 - V) у разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень вимог законодавства.
Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України № 877 - V невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб`єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.
Аналогічні норми передбачені Порядком № 823.
Так, згідно з положеннями пункту 16 Порядку № 823 в разі виявлення за результатами інспекційного відвідування порушень вимог законодавства про працю складається припис щодо їх усунення.
Відповідно до пункту 20 Порядку № 823 припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень вимог законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування.
Згідно з положеннями пункту 21 Порядку № 823 припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду. Припис складається у двох примірниках, що підписуються інспектором праці, який проводив інспекційне відвідування, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник припису залишається в об`єкта відвідування.
У зв`язку з виявленими у ході проведеного інспекційного відвідування порушеннями вимог законодавства про оплату праці, інспектором праці складено припис від 10.01.2020 № ЧК 687/1448/АВ/П, яким керівника Золотоніської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Черкаської обласної ради зобов`язано у строк до 03.02.2020 усунути виявлені порушення.
У відповідності з вимогами пункту 21 Порядку № 823 припис винесено наступного дня після складення інспектором праці акту про відмову від підпису від 09.01.2020 № ЧК 687/1448/АВ-ВП.
Припис від 10.01.2020 № ЧК 687/1448/АВ/П до посадових осіб Держпраці або до суду керівником Позивача не оскаржувався.
Згідно з пунктом 22 Порядку № 823 стан виконання припису перевіряється після закінчення зазначеного в ньому строку виконання. Якщо об`єкт відвідування не надав відповіді або надав її в обсязі, недостатньому для підтвердження факту виконання припису, проводиться інспекційне відвідування з підстави, наведеної у підпункті 11 пункту 5 цього Порядку (у пункті 22 Порядку помилково вказано «підпункті 8 пункту 5 Порядку»)
Відповідно до направлення на проведення інспекційного відвідування від 05.02.2020 № 76, оформленого на підставі наказу від 05.02.2020 № 76-Н «Про проведення інспекційного відвідування Золотоніської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Черкаської обласної ради», посадовою особою управління Держпраці у Черкаській області 06.02.2020 проведено інспекційне відвідування вказаного закладу освіти з питань виконання вимог припису від 10.01.2020 № ЧК 687/1448/АВ/П.
За результатами інспекційного відвідування складено акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю, від 06.02.2020 № ЧК 687/448/АВ ЧК69/П/1448, яким зафіксовано невиконання вимог припису від 10.01.2020 № ЧК 687/1448/АВ/П, у тому числі, неусунення порушень вимог частини 1 статті 117 Кодексу КЗпП України.
Так, станом на 06.02.2020 позивачем не виплачено ОСОБА_2 в повному обсязі кошти, належні їй при звільненні, а саме: заробітну плату за останній робочий день - 09.09.2019.
Відповідно до частими 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Згідно з частиною 1 статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Таким чином, оскільки позивачем не виплачено ОСОБА_2 в повному обсязі кошти, належні їй при звільненні, а саме: заробітну плату за останній робочий день (09.09.2019), позивач повинен був виплатити звільненій працівниці середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку, чого станом на день інспекційного відвідування 06.02.2020 здійснено не було, чим порушено вимоги частини 1 статті 117 КЗпП України.
Згідно з квитанцією від 10.09.2019 № 1713-8182-3816-0925 керівник позивача особисто перерахувала кошти у розмірі 1 127, 52 грн. на картковий рахунок ОСОБА_2 на наступний після звільнення день.
Водночас, з огляду на норми частини 1 статті 116 КЗпП України, якою передбачено обов`язок саме роботодавця провести при звільненні працівника виплату всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, квитанція від 10.09.2019 № 1713-8182-3816-0925, згідно з якою керівник позивача перерахувала особисті кошти у розмірі 1 127, 52 грн. на картковий рахунок ОСОБА_2 , не може слугувати доказом проведення Золотоніською спеціальною школою - інтернатом Черкаської обласної ради остаточного розрахунку зі звільненою працівницею.
Посилання апелянта на те, що останнім при перевірці повноти та своєчасності виплати коштів ОСОБА_2 було виявлено факт отримання нею надлишкових коштів, зокрема в грудні 2018 року подвійної оплати за відрядження в сумі 808, 41 грн. не стосується спірних правовідносин та не спростовує допущеного позивачем порушення ч. 1 ст. 117 КЗпП України.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем правомірно винесено постанову про накладення штрафу від 10.03.2020 № ЧК 687/1448/АВ ЧК69/П/1448/ЗБ/ІП-ФС-09, як документа законного реагування на виявлені за результатами здійснення заходу контролю порушення законодавства про оплету праці.
Твердження апелянта про проведення відповідачем заходів державного нагляду (контролю) на підставі нечинних норм Порядку № 823 є таким, що не відповідає дійсності, з огляду на наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 1132 «Про внесення змін до Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю» внесено зміни до Порядку № 823, виклавши його в новій редакції. Зміни набрали чинності 31.12.2019.
Таким чином, апелянт дотримується помилкової позиції про втрату чинності нормами Порядку № 823 з 31.12.2019.
Колегія суддів зауважує, що матеріалами інспекційного відвідування підтверджується, що інспекційне відвідування позивача проведене у період з 19.12.2019 по 24.12.2019 на підставі наказу від 17.12.2019 № 1298-Н «Про проведення інспекційного відвідування Золотоніської спеціальної загальноосвітньої школи - інтернату Черкаської обласної ради» та направлення від 17.12.2019 № 1248 відповідно до вимог Порядку № 823 у редакції, що діяла до 31.12.2019. Інспекційне відвідування позивача здійснене 06.02.2020 на підставі наказу від 05.02.2020 № 76-Н «Про проведення інспекційного відвідування Золотоніської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Черкаської обласної ради» та направлення від 05.02.2020 № 76 відповідно до вимог Порядку № 823. з урахуванням змін, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 1132, що набрали чинності 31.12.2019.
В той же час, посилання апелянта на те, що факт застосування відповідачем норм Порядку № 823, без урахування змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 1132, підтверджується відомостями, зазначеними на сторінці 7 акта інспекційного відвідування від 06.02.2020 № ЧК 687/1448/АВ ЧК 69/П/1448, не беруться колегією суддів до уваги, оскільки як вбачається зі змісту розділу II акта «Опис стану додержання вимог законодавства про працю» (стор. 6 - 7), у вказаному розділі інспектором викладені обставини, встановлені під час попереднього інспекційного відвідування, здійсненого у період з 19.12.2019 по 24.12.2019, з посиланням на положення підпункту 4 пункту 13 Порядку № 823 (у редакції до 31.12.2019).
Твердження апелянта про порушення інспектором праці під час здійснення заходів контролю вимог підпунктів 1, 14 пункту 12 Порядку № 823 є необґрунтованими та протиправними, з огляду на наступне.
Згідно з підпунктами 1, 4 пункту 12 Порядку № 823 інспекторам праці забороняється виступати посередниками, арбітрами чи експертами під час розгляду індивідуальних або колективних трудових спорів; розглядати та перевіряти питання, яке є предметом розгляду в суді або щодо якого набрало законної сили рішення суду, перевіряти своєчасність, правильність і повноту виконання рішень суду.
Аналогічні норми передбачені підпунктами 1, 4 пункту 13 Порядку № 823 (у редакції до 31.12.2020).
06.12.2019 на адресу управління Держпраці у Черкаській області надійшло звернення ОСОБА_2 від 06.12.2019 про порушення її трудових прав у частині незаконного звільнення з посад заступника директора з виховної роботи та вчителя математики Золотоніської спеціальної загальноосвітньої школи - інтернату Черкаської обласної ради, а також непроведення остаточного розрахунку при звільненні - 09.09.2019.
З метою перевірки викладених у зверненні фактів, відповідачем видано наказ від 17.12.2019 № 1298-Н «Про проведення інспекційного відвідування Золотоніської спеціальної загальноосвітньої школи - інтернату Черкаської обласної ради», яким доручено начальнику відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_4 організувати проведення інспекційного відвідування вказаного закладу освіти на предмет додержання законодавства про працю в частині трудового договору та оплати праці.
На підставі наказу від 17.12.2019 № 1298-Н відповідачем видано направлення від 17.12.2019 № 1248 на проведення головним державним інспектором праці відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно - правових актів ОСОБА_1 інспекційного відвідування позивача на предмет додержання законодавства про працю в частині трудового договору та оплати праці.
Водночас, під час здійснення контрольного заходу адміністрацією Золотоніської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Черкаської обласної ради надано копію позовної заяви ОСОБА_2 від 02.10.2019 про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.
Як встановлено у ході здійснення інспекційного відвідування, ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10.10.2019 відкрито провадження у справі № 695/3261/19 за позовом ОСОБА_2 до Золотоніської спеціалізованої загальноосвітньої школи - інтернату Черкаської обласної ради про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.
З огляду на наявність на час проведення інспекційного відвідування між ОСОБА_2 та Золотоніською спеціальною загальноосвітньою школою - інтернатом Черкаської обласної ради спору у частині законності підстав звільнення, у відповідності до вимог підпунктів 1, 4 пункту 13 Порядку № 823 (у редакції до 31.12.2020), питання додержання законодавства про працю у частині трудового договору інспектором праці не перевірялися.
Вищевикладене підтверджується змістом акту інспекційного відвідування від 24.12.2019 № ЧК 687/1448/АВ (стор. 6, 7).
Під час проведення інспекційного відвідування 06.02.2020 інспектором праці перевірялися виключно питання виконання вимог припису від 10.01.2020 № 687/1448/АВ/П, що підтверджується змістом акту інспекційного відвідування від 06.02.2020 № ЧК 687/1448/АВ ЧК 69/П/1448 (стор. 7).
З огляду на вищевказане, твердження апелянта про порушення інспектором праці під час здійснення заходів контролю вимог підпунктів 1, 14 пункту 12 Порядку № 823 (підпунктів 1, 4 пункту 13 Порядку № 823 (у редакції до 31.12.2020)) є такими, що не відповідають дійсності.
Крім того, колегія суддів зауважує, що у постанові від 06.03.2019 у справі № 522/12566/18 Верховний Суд зазначив, що «...за змістом частини другої статті 265 КЗпП України суб`єктами відповідальності за цією статтею є виключно юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю.          Натомість суб`єктами адміністративної відповідальності за нормами КУпАП можуть бути осудні фізичні особи, що досягли, 16 років, службові і посадові особи; батьки (за протиправні дії неповнолітніх, якщо вони вчинили адміністративний проступок у віці від чотирнадцяти до шістнадцяти років); і в окремих випадках - юридичні особи. Отже, накладення на юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців, які використовують найману працю, санкцій відповідно до статті 265 Кодексу законів про працю України не охоплюється поняттям «притягнення до адміністративної відповідальності».
З огляду на викладене, апелянт помилково відносить штраф, накладений на нього згідно із постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 10.03.2020 № ЧК 687/1448/АВ ЧК 69/П/1448/ЗБ/ІП-ФС-09, до адміністративних стягнень, що накладаються відповідно до КУпАП, та, як наслідок, помилково застосовує положення частини статті 38 КУпАП щодо строків притягнення до адміністративної відповідальності.
При цьому, інші аргументи апеляційної скарги позивача є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону та спростовуються матеріалами справи. Крім того, апеляційна скарга не містить посилань на обставини, передбачені статтями 317-319 КАС України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.
Також, надаючи оцінку всім доводам учасників справи, судова колегія також враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, що вірно було встановлено судом першої інстанції.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу комунального закладу «Золотоніська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат Черкаської обласної ради» залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.09.2020  - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий:                    Василенко Я.М.
                           
Судді:                                                                                                    Ганечко О.М.

                                                                                                              Кузьменко В.В.