ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 813/29/17
адміністративне провадження № К/9901/41308/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Гончарової І.А.,
суддів: Олендера І.Я.,  Ханової  Р.Ф., 
здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Державного підприємства «Стрийський вагоноремонтний завод»
на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року (головуючий суддя - Гулкевич І.З.)
та на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2017 року (колегія суддів: головуючий суддя - Яворський І.О., судді - Кухтей Р.В., Нос С.П.)
у справі №813/29/17
за позовом Державного підприємства «Стрийський вагоноремонтний завод»
до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби
про скасування податкового повідомлення - рішення, 

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року Державне підприємство «Стрийський вагоноремонтний завод» (далі - позивач, платник, Підприємство) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Львові Міжрегіонального Головного управління ДФС (далі - відповідач, контролюючий орган, СДПІ з обслуговування великих платників податків у м. Львові Міжрегіонального ГУ ДФС), правонаступником якого є Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - ОВПП ДФС), в якому просило:

-          визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення СДПІ з обслуговування великих платників податків у м. Львові Міжрегіонального ГУ ДФС від 29.11.2016 №0002722801;

-          стягнути за рахунок бюджетних асигнувань СДПІ з обслуговування великих платників податків у м. Львові Міжрегіонального ГУ ДФС на користь позивача судові витрати у розмірі 26127,80 грн сплаченого судового збору.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податкове повідомлення - рішення відповідача від 29.11.2016 №0002722801 прийняте без належних на те правових підстав та з порушенням встановленого пунктом 86.8 статті 86 Податкового кодексу України строку. Вказує, що сам по собі факт здійснення невідомими особами від імені контрагента (ТОВ «Українська нафто-газова компанія») протиправної діяльності не може слугувати підставою для донарахування Підприємству податкового зобов`язання та штрафних санкцій, і останній не має нести відповідальність за невиконання ТОВ «Українська нафто-газова компанія» своїх податкових зобов`язань.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2017 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з того, що, приймаючи оскаржуване податкове повідомлення - рішення, відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, встановлений законом. Вказали, що порушення контролюючим органом строків прийняття податкового повідомлення - рішення не може бути підставою для його скасування за встановленої судом правомірності такого акта індивідуальної дії контролюючого органу.

Не погодившись із зазначеними рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просив їх скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. На обґрунтування вимог касаційної скарги зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення відповідача від 29.11.2016 №0002722801 прийняте відповідачем з порушенням встановленого Порядком надіслання контролюючими органами податкових повідомлень - рішень, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204, та Податковим кодексом України строку. Крім того вказує про правомірність формування Товариством сум податкового кредиту за результатами господарських відносин з ТОВ «Українська нафтогазова компанія».

28 серпня 2017 року від відповідача надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому контролюючий орган зазначив про законність і обґрунтованість рішень судів попередніх інстанцій та безпідставність доводів, викладених у касаційній скарзі.

Підпунктом 4 пункту 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України; в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року) передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

20 березня 2018 року касаційну скаргу передано до Верховного Суду в порядку, передбаченому Розділом VII Перехідних положень КАС України (в редакції від 03.10.2017).

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що посадовими особами відповідача проведено позапланову виїзну перевірку Підприємства з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування податку на додану вартість за період 2012-2014, за результатами якої складено акт від 08.10.2015 №145/28-06-42-10/20770332 (далі - Акт перевірки). 

За результатами перевірки відповідач дійшов висновку про порушення позивачем вимог: пункту 198.2, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 201.1, пункту 201.10 статті 201 Податкового Кодексу України (далі - ПК України), що призвело до завищення позивачем податкового кредиту по взаєморозрахунках з його контрагентами та відповідно заниження податку на додану вартість на суму 1442565 грн.

На підставі Акта перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 27 жовтня 2015 року №0000392220/424, яким позивачу збільшив суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 2163847,50 грн, зокрема, за основним платежем - 1442565 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями - 721282,50 грн.

Підприємство оскаржило зазначене податкове повідомлення - рішення у судовому порядку.

Так, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2016 у справі №813/856/16, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2016 року, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення СДПІ з обслуговування великих платників податків у м. Львові Міжрегіонального ГУ ДФС від 27.10.2015 №0000392220/4221 в частині визначення суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 421993,88 грн. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

У подальшому, СДПІ з обслуговування великих платників податків у м. Львові Міжрегіонального ГУ ДФС на підставі Акта перевірки, постанови Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2016 та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду 876/5237/16 від 04.10.2016 у справі №813/856/16, у зв`язку із зменшенням за результатами судового оскарження, визначеного податковим повідомленням - рішенням від 27.10.2015 №0000392220/424 грошового зобов`язання, прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.11.2016 за №0002722801, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 1161235,75 грн за основним платежем та 580617,87 грн за штрафними (фінансовими)  санкціями (штрафами).

Вважаючи зазначене податкове повідомлення - рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з пунктом 42.1 статті 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Пунктом 56.1 статті 56 ПК України встановлено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до підпункту 60.1.5 пункту 60.1 статті 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Згідно з пунктом 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року №1204 затверджено Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків (далі - Порядок №1204).

Цей Порядок розроблено відповідно до ПК України, Митного кодексу України, Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", законів з питань зовнішньоекономічної діяльності та інших законодавчих актів, згідно з якими контролюючим органам надано право визначати суми податкових та грошових зобов`язань, зменшувати (збільшувати) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшувати від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємне значення суми податку на додану вартість, застосовувати передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Цей Порядок визначає форму та порядок надіслання (вручення) контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків.

Пунктом 5 розділу ІІ «Порядок складання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень» Порядку №1204 передбачено, зокрема, якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов`язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня, в тому числі за порушення норм іншого законодавства, зазначені у податковому повідомленні-рішенні, зменшуються, то шляхом опрацювання інформації підрозділів правової роботи щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, зменшену суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені, в тому числі за порушення норм іншого законодавства.

Відповідно до п. 1 розділу V «Порядок відкликання податкових повідомлень-рішень» Порядку №1204 встановлено, що податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо: 1) контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення; 2) контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання, суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені, в тому числі   за порушення норм іншого законодавства, що зазначені у раніше прийнятому податковому повідомленні-рішенні; 3) рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується податкове повідомлення-рішення контролюючого органу; 4) рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, сума зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені, в тому числі за порушення норм іншого законодавства, що визначені у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу.

У випадках, визначених підпунктом 1 пункту 1 цього розділу, податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення. У випадках, визначених підпунктами 2 і 4 пункту 1 цього розділу, податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним з дня отримання платником податків податкового повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені, в тому числі за порушення норм іншого законодавства. У випадках, визначених підпунктом 3 пункту 1 цього розділу, податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним у день набрання законної сили відповідним рішенням суду (п. 2 розділу V «Порядок відкликання податкових повідомлень-рішень» Порядку №1204).

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, зокрема, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума визначеного ним грошового зобов`язання (штрафної (фінансової) санкції (штрафу)). При цьому контролюючий орган приймає нове податкове повідомлення - рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання (штрафної (фінансової) санкції (штрафу)).

За таких обставин, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про правомірність прийняття відповідачем за результатами судового оскарження податкового повідомлення - рішення від 27.10.2015 №0000392220/424 нового податкового повідомлення - рішення від 29.11.2016 за №0002722801, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання (штрафної (фінансової) санкції (штрафу)). При цьому суди правильно вказали, що порушення контролюючим органом встановлених ПК України строків його прийняття не може бути безумовною підставою для його скасування.

Крім того, відповідно до пункту 7 частини першої статті 7 КАС України олдним із принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах є обов`язковість судового рішення.

Згідно з статтею 14 КАС України удове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін (стаття 255 КАС України).

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає необґрунтованими посилання скаржника на правомірність формування Підприємством податкового кредиту за результатами господарських відносин із ТОВ «Українська нафто-газова компанія», зокрема, за результатами укладеного із зазначеним контрагентом договору поставки природного газу від 14.11.2012 № П/12-254, оскільки зазначені обставини були предметом розгляду справи №876/5237/16 (813/856/16), судові рішення у якій набрали законної сили. 

Так, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2016 у справі № 876/5237/16 (813/856/16), залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.04.2017, встановлено невідповідність даних податкового обліку позивача за операціями з ТОВ «Українська нафто-газова компанія» критеріям документальної підтвердженості, у зв`язку з чим податкове повідомлення-рішення від 27.10.2015 № 0000392220/4221 в частині збільшення Підприємству суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість на 1741853,62 грн є законним та обґрунтованим.

Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Розглянувши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та здійснивши системний аналіз долучених до справи доказів, проаналізувавши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій, а тому касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, 

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Державного підприємства «Стрийський вагоноремонтний завод» залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді	І.А. Гончарова І.Я.Олендер   Р.Ф. Ханова